Čas dospět - mise pro Tarmien Nalju
Moderátor: Moderátoři
Pakrik Major
Kuřfiřt tvou řeč pozorně poslouchal a bylo vidět že si dělá v duchu poznámky.
I já vám děkuji že jste upřímný.
Prolomí nakonec ticho které po tvém prosovu následovalo.
Máte samozřejmě pravdu že Sithská armáda jsou dezertéři z Republikových vojsk. Nemohu s tímto nesouhlasit.
Avšak vedou je bývalí rytíři Jedi, opět dezertéři, tentokrát řádu Jedi, kteří se rozhodli neposlouchat své nadřízené a pomoci mnohým planetám od Mandalorianů. Včetně naší planety.
Začal jsi tušit že to co teď řekne ti v jednání příliš nepomůže.
Byli zde mandaloriané, nedá se říct že nás dobyli, spíš že nás prostě obsadili. Tajně jsme posílali prozby o pomoc, Republika nám nepomohla. Ale dezertéři z řádu Jedi přišli, přes odpor velení flotili a pomohli nám.
Rytíř Jedi Alek Squinquargesimus, dnes lord Malak, vedl tento oddíl, který nás Mandalorianů zbavil, bez toho aby nás vystavil zbytečným ztrátám.
Ano jsou to dezertéři, ale zde v tom problém nevidíme.
Opět se odmlčel.
Co se Yavinu týče, tak si již přesně nepamatuji jak to tam tehdy přesně vypadalo, byl jsem tehdy dost mladý a nevěnoval jsem tomu přílišnou pozornost. Ale co si vybavuji tak tam byla situace poněkud jiná, ale podívám se na tehdejší zprávy.
Co se Onderonu týče, tak pokud vím, tak vůdci těchto Naddistů byli legitimními vládci planety a ze strany Jediů se to dalo přirovnat k puči.
Nyní se zazdálo že jsi nezvolil nejlepší příklady.
Říkáte že pokud zde budou Sithové tak až zaútočí Republika, že zde nastane boj, ale zároveň nabízíte vojsko republiky proti útoku Sithů? To je jen výměna útoníků za obránce.
Okomentuje tvou nabídku Republikové pomoci.
Já... to promyslím. Podívám se jak to u Yavinu IV. a Onderonu bylo. V jednání by jsme pokračovali, již všichni tři, zítra po konferenci.
Postavil se.
Jestli nemáte ještě něco na srdci, tak se s vámi pro dnešek rozloučím a doufám že si užijete zítřejší konferenci.
Rozloučil se s tebou přátelsky.
Kuřfiřt tvou řeč pozorně poslouchal a bylo vidět že si dělá v duchu poznámky.
I já vám děkuji že jste upřímný.
Prolomí nakonec ticho které po tvém prosovu následovalo.
Máte samozřejmě pravdu že Sithská armáda jsou dezertéři z Republikových vojsk. Nemohu s tímto nesouhlasit.
Avšak vedou je bývalí rytíři Jedi, opět dezertéři, tentokrát řádu Jedi, kteří se rozhodli neposlouchat své nadřízené a pomoci mnohým planetám od Mandalorianů. Včetně naší planety.
Začal jsi tušit že to co teď řekne ti v jednání příliš nepomůže.
Byli zde mandaloriané, nedá se říct že nás dobyli, spíš že nás prostě obsadili. Tajně jsme posílali prozby o pomoc, Republika nám nepomohla. Ale dezertéři z řádu Jedi přišli, přes odpor velení flotili a pomohli nám.
Rytíř Jedi Alek Squinquargesimus, dnes lord Malak, vedl tento oddíl, který nás Mandalorianů zbavil, bez toho aby nás vystavil zbytečným ztrátám.
Ano jsou to dezertéři, ale zde v tom problém nevidíme.
Opět se odmlčel.
Co se Yavinu týče, tak si již přesně nepamatuji jak to tam tehdy přesně vypadalo, byl jsem tehdy dost mladý a nevěnoval jsem tomu přílišnou pozornost. Ale co si vybavuji tak tam byla situace poněkud jiná, ale podívám se na tehdejší zprávy.
Co se Onderonu týče, tak pokud vím, tak vůdci těchto Naddistů byli legitimními vládci planety a ze strany Jediů se to dalo přirovnat k puči.
Nyní se zazdálo že jsi nezvolil nejlepší příklady.
Říkáte že pokud zde budou Sithové tak až zaútočí Republika, že zde nastane boj, ale zároveň nabízíte vojsko republiky proti útoku Sithů? To je jen výměna útoníků za obránce.
Okomentuje tvou nabídku Republikové pomoci.
Já... to promyslím. Podívám se jak to u Yavinu IV. a Onderonu bylo. V jednání by jsme pokračovali, již všichni tři, zítra po konferenci.
Postavil se.
Jestli nemáte ještě něco na srdci, tak se s vámi pro dnešek rozloučím a doufám že si užijete zítřejší konferenci.
Rozloučil se s tebou přátelsky.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Pakrik Major
Při zmínce o reakci Republiky na žádost o pomoc proti Mandalorianům - v protikladu k chování lorda Malaka - jsem nedokázal skrýt své překvapení. Těžko říct, jaké... nejlépe by to totiž popsala dvě slova: čirý úžas.
Byl to hodně zvláštní pocit.
A ne zrovna příjemný.
Vcelku zábavné, když si druzí mohou uvědomit, jak zásadní trhliny v informacích mají Jediové, rýpla si ta perfekcionistická část mozku.
V duchu jsem nad tím pokrčil rameny, protože pořád to ještě bylo méně zábavné, než když si ty zásadní trhliny ve svých informacích uvědomí Jediové sami.
Na další rýpnutí, že bych tady správně vůbec neměl být, jsem už nijak nereagoval, protože ta myšlenka sama o sobě byla tak nesmyslná, že nepotřebovala ani jiný komentář. Čistě proto, že NĚKDE prostě být musím, a tenhle pocit bych měl prakticky všude, když bych se musel snažit vyjít sám se sebou.
Tomu se dá i říct pokrok.
A docela dobrý začátek, alespoň pokud jde o... tvoji nejistotu.
Na tom něco určitě bylo.
Vyslechl jsem tedy vše, co se vyslechnout dalo, a usoudil, že se mi podařilo zvorat prakticky vše, co se na tom ještě zvorat dalo.
Zvedl jsem se ze židle, a protože jsem na srdci neměl nic, co by stálo za další setrvávání v jinak příjemném rozhovoru, rovněž jsem se s kurfiřtem rozloučil.
------------------------------------------------
příspěvek č. 1000![Razz :P](./images/smilies/icon_razz.gif)
Při zmínce o reakci Republiky na žádost o pomoc proti Mandalorianům - v protikladu k chování lorda Malaka - jsem nedokázal skrýt své překvapení. Těžko říct, jaké... nejlépe by to totiž popsala dvě slova: čirý úžas.
Byl to hodně zvláštní pocit.
A ne zrovna příjemný.
Vcelku zábavné, když si druzí mohou uvědomit, jak zásadní trhliny v informacích mají Jediové, rýpla si ta perfekcionistická část mozku.
V duchu jsem nad tím pokrčil rameny, protože pořád to ještě bylo méně zábavné, než když si ty zásadní trhliny ve svých informacích uvědomí Jediové sami.
Na další rýpnutí, že bych tady správně vůbec neměl být, jsem už nijak nereagoval, protože ta myšlenka sama o sobě byla tak nesmyslná, že nepotřebovala ani jiný komentář. Čistě proto, že NĚKDE prostě být musím, a tenhle pocit bych měl prakticky všude, když bych se musel snažit vyjít sám se sebou.
Tomu se dá i říct pokrok.
A docela dobrý začátek, alespoň pokud jde o... tvoji nejistotu.
Na tom něco určitě bylo.
Vyslechl jsem tedy vše, co se vyslechnout dalo, a usoudil, že se mi podařilo zvorat prakticky vše, co se na tom ještě zvorat dalo.
Zvedl jsem se ze židle, a protože jsem na srdci neměl nic, co by stálo za další setrvávání v jinak příjemném rozhovoru, rovněž jsem se s kurfiřtem rozloučil.
------------------------------------------------
příspěvek č. 1000
![Razz :P](./images/smilies/icon_razz.gif)
Pakrik Major
Vyšel jsi z kuřfiřtovi kanceláře. Necítil jsi že jsi ho nějak zvlášť přesvědčil, ale zítra je také den.
Noc, pro tebe, nebyla příliš klidná.
Vyrušovala tě vize. Nebyla příliš jasná, byl jsi z ní schopen pochytit jen záblesky, a i ty byly matné a nejasné.
Viděl jsi sám sebe jak stojíš ,s jedním mandalorianem, zády k sobě a bráníte se, nyní nejasným, nepřátelům. Pak jsi viděl jak pomáháš nějakým lidem do lodě, cítíš ze všeho spěch, strach i pramínek nenávisti. Poslední obraz byl asi nejděsivější. Stál jsi proti svému mistrovi, Tassadrovi Murrayovi, se zbraní v ruce. Nebyl jsi schopen poznat kde ani kdy, či zda vůbec jestli se to stane, ale rozhodně to nebylo povzbudivé. Už se zdálo že uvidíš rozuzlení této části vize, ale tvá mučená mysl to vzdala a vytrhla tě do bdělosti, stalo se to tak prudce že jsi spadl z postele.
Chvíli jsi byl schopen jen zhluboka dýchat a vzpamatovávát se z toho.
Vyšel jsi z kuřfiřtovi kanceláře. Necítil jsi že jsi ho nějak zvlášť přesvědčil, ale zítra je také den.
Noc, pro tebe, nebyla příliš klidná.
Vyrušovala tě vize. Nebyla příliš jasná, byl jsi z ní schopen pochytit jen záblesky, a i ty byly matné a nejasné.
Viděl jsi sám sebe jak stojíš ,s jedním mandalorianem, zády k sobě a bráníte se, nyní nejasným, nepřátelům. Pak jsi viděl jak pomáháš nějakým lidem do lodě, cítíš ze všeho spěch, strach i pramínek nenávisti. Poslední obraz byl asi nejděsivější. Stál jsi proti svému mistrovi, Tassadrovi Murrayovi, se zbraní v ruce. Nebyl jsi schopen poznat kde ani kdy, či zda vůbec jestli se to stane, ale rozhodně to nebylo povzbudivé. Už se zdálo že uvidíš rozuzlení této části vize, ale tvá mučená mysl to vzdala a vytrhla tě do bdělosti, stalo se to tak prudce že jsi spadl z postele.
Chvíli jsi byl schopen jen zhluboka dýchat a vzpamatovávát se z toho.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Pakrik Major
...
...
...
Probuzení.
Ne zrovna nejjemnější, už dávno zapomenutý pocit tvrdého dopadnutí zpátky do ještě neuběhlého času se připomněl reálným pádem na nepříliš měkkou podlahu.
Stane se.
Prvotní zmatek a hrůza odeznívaly vcelku rychle - strop je sympaticky černý a obrysy místnosti si nevedou o mnoho lépe. Ideální prostředí pro doznívání nočních můr. Je mi jasné, že dneska už neusnu. Pokud tedy ještě není včera, v tom případě toho doopravdy moc nenaspím.
Opřu se zády o stěnu a přitáhnu si kolena pod bradu. Kombinace tmavší hrany nočního stolku rozplývající se v méně tmavém okolním prostoru najednou vypadá tak zajímavě, že si zaslouží bedlivé pozorování.
...nemusí to být pravda.
No, nemusí.
Když jsem byl mladší a měl víc času, zajímalo mne, jak asi vize fungují. Co jsou, z čeho vychází... jak na ně reagovat tak, aby to bylo správné. Vcelku rychle mi došlo, že je spousta teorií a nic se kolem nich nedá považovat za spolehlivé.
A vycházet z vlastní zkušenosti?
Všechny moje... vize... se splnily.
Ale v těch... v těch se alespoň dal najít nějaký smysl. Nějaká logika, varování... nebyly tak... tak... odtržené od reality jako ten poslední obraz.
Nedokázal jsem si představit, co by se muselo stát, aby...
najednou se mi až příliš živě vybavilo Serenno. Podivný stesk po době, kdy bylo všechno v tom nejlepším pořádku.
Měl bych si přát být zpátky.
Měl - ale nejde to. Ten starý svět je dávno pryč. A nic z toho, co se stalo, nejde odestát.
Zajímavé, že si to tak často uvědomuju, ale neumím se podle toho chovat.
Nebo... nechci?
Taky možnost.
Přimhouřil jsem oči a snažil si toho co nejvíc vybavit; projít si to, co z vize uvízlo v mozku, krok za krokem, ve snaze pochopit víc než zmatený vír emocí. Pár obrazů a mezi nimi prázdnota.
Nějak jsem nevěděl, jestli bych za to neměl být spíš Síle vděčný.
Nakonec jsem na svou snahu nějak si to přebrat a roztřídit zcela rezignoval a spokojil se s opětovným hypnotizováním stínohry naproti mé vyčkávací pozici.
Těžko říct, jak dlouho mohl ten stav trvat, když se v hlavě vyklubala další myšlenka.
...pokud... pokud proti sobě budete s mistrem stát - ve skutečném boji - pak...
...pak nemám šanci přežít, doplnil jsem odpověď.
Stíny kolem byly chvíli ještě tmavější než předtím.
Ta představa se mi vůbec nezamlouvala. Schovával se za ní ledový dotek nicoty, nepříš diplomaticky na sebe upozorňující pocit vlastní smrtelnosti... ne nepohodlí, nejistoty, pocitu toho, že zklamu, ale nekompromisní jistota vlastního konce. Ve vizi chyběla, tamní Tarmien Nalju - se snad ani nebál. Jako by mu bylo jedno, jak to dopadne, a jeho smrt byla jedna z možností v mnohem vyšší hře... jeho boj jako by byl v něčem jiném.
Pokud k tomu boji dojde, tak umřu.
Logická úvaha k ničemu jinému ani nevedla. Část mozku předstírala, že si na tu perspektivu zvykla. Radši jsem se zvedl, rozsvítil si a šel si uvařit kafe. Hodiny ukazovaly šest minut po čtvrté.
Zkusit znovu jít spát nemělo cenu, a tak jsem zase zhasnul a vzápětí se i s hrnkem odklidil do křesla u okna a odhadoval, kdy na Parkriku Major začne svítat.
Nějakou dobu, zhruba padesát minut, to trvalo.
Nemohu říct, že by mě ten polomeditační stav nahradil spánek, ale přece jen to byl odpočinek a to se počítalo.
Myšlenky si dál skládaly a rozkládaly všemožné vzpomínky a představy, k nimž se dostaly, a já se necítil dost silný na to, abych je smetl zpátky pod koberec.
A potom, obzor se zbarvil tenkou linkou červánků a zbytek kávy v hrnku se nedal nazvat jinak než studenou břečkou, to zacvaklo dohromady.
Znovu se mi vybavil včerejší rozhovor, hlavně okamžik, kdy se věci ukázaly být - tak odlišné od toho, co jsem slyšel o Revanových lidech v enklávě na Dantooine. Na překvapení a určité zděšení při zjištění, že budoucí sithové dělali to, co správně měla dělat Republika a řád Jedi.
Mimoděk jsem se usmál.
Vlastně...je tu možnost, jak se nebát - ať přijde cokoli.
Ale bude zatraceně těžké se to naučit.
Snad mi v tom pomůže jedijský výcvik, který také nebyl nejsnadnější.
Soustředit se na danou chvíli a jednat v ní podle nejlepšího vědomí a svědomí. Zkoušet tu být pro druhé - tak... tak, jako byl lord Malak pro obyvatele Parkrik Majoru, když potřebovali pomoc. Prostě se snažit o to, co pomůže jim, ne jak budu vypadat já.
Jako předsevzetí to rozhodně bylo lepší než většina těch, které jsem si dal v posledních deseti letech. Dost možná všechna.
...
...
...
Probuzení.
Ne zrovna nejjemnější, už dávno zapomenutý pocit tvrdého dopadnutí zpátky do ještě neuběhlého času se připomněl reálným pádem na nepříliš měkkou podlahu.
Stane se.
Prvotní zmatek a hrůza odeznívaly vcelku rychle - strop je sympaticky černý a obrysy místnosti si nevedou o mnoho lépe. Ideální prostředí pro doznívání nočních můr. Je mi jasné, že dneska už neusnu. Pokud tedy ještě není včera, v tom případě toho doopravdy moc nenaspím.
Opřu se zády o stěnu a přitáhnu si kolena pod bradu. Kombinace tmavší hrany nočního stolku rozplývající se v méně tmavém okolním prostoru najednou vypadá tak zajímavě, že si zaslouží bedlivé pozorování.
...nemusí to být pravda.
No, nemusí.
Když jsem byl mladší a měl víc času, zajímalo mne, jak asi vize fungují. Co jsou, z čeho vychází... jak na ně reagovat tak, aby to bylo správné. Vcelku rychle mi došlo, že je spousta teorií a nic se kolem nich nedá považovat za spolehlivé.
A vycházet z vlastní zkušenosti?
Všechny moje... vize... se splnily.
Ale v těch... v těch se alespoň dal najít nějaký smysl. Nějaká logika, varování... nebyly tak... tak... odtržené od reality jako ten poslední obraz.
Nedokázal jsem si představit, co by se muselo stát, aby...
najednou se mi až příliš živě vybavilo Serenno. Podivný stesk po době, kdy bylo všechno v tom nejlepším pořádku.
Měl bych si přát být zpátky.
Měl - ale nejde to. Ten starý svět je dávno pryč. A nic z toho, co se stalo, nejde odestát.
Zajímavé, že si to tak často uvědomuju, ale neumím se podle toho chovat.
Nebo... nechci?
Taky možnost.
Přimhouřil jsem oči a snažil si toho co nejvíc vybavit; projít si to, co z vize uvízlo v mozku, krok za krokem, ve snaze pochopit víc než zmatený vír emocí. Pár obrazů a mezi nimi prázdnota.
Nějak jsem nevěděl, jestli bych za to neměl být spíš Síle vděčný.
Nakonec jsem na svou snahu nějak si to přebrat a roztřídit zcela rezignoval a spokojil se s opětovným hypnotizováním stínohry naproti mé vyčkávací pozici.
Těžko říct, jak dlouho mohl ten stav trvat, když se v hlavě vyklubala další myšlenka.
...pokud... pokud proti sobě budete s mistrem stát - ve skutečném boji - pak...
...pak nemám šanci přežít, doplnil jsem odpověď.
Stíny kolem byly chvíli ještě tmavější než předtím.
Ta představa se mi vůbec nezamlouvala. Schovával se za ní ledový dotek nicoty, nepříš diplomaticky na sebe upozorňující pocit vlastní smrtelnosti... ne nepohodlí, nejistoty, pocitu toho, že zklamu, ale nekompromisní jistota vlastního konce. Ve vizi chyběla, tamní Tarmien Nalju - se snad ani nebál. Jako by mu bylo jedno, jak to dopadne, a jeho smrt byla jedna z možností v mnohem vyšší hře... jeho boj jako by byl v něčem jiném.
Pokud k tomu boji dojde, tak umřu.
Logická úvaha k ničemu jinému ani nevedla. Část mozku předstírala, že si na tu perspektivu zvykla. Radši jsem se zvedl, rozsvítil si a šel si uvařit kafe. Hodiny ukazovaly šest minut po čtvrté.
Zkusit znovu jít spát nemělo cenu, a tak jsem zase zhasnul a vzápětí se i s hrnkem odklidil do křesla u okna a odhadoval, kdy na Parkriku Major začne svítat.
Nějakou dobu, zhruba padesát minut, to trvalo.
Nemohu říct, že by mě ten polomeditační stav nahradil spánek, ale přece jen to byl odpočinek a to se počítalo.
Myšlenky si dál skládaly a rozkládaly všemožné vzpomínky a představy, k nimž se dostaly, a já se necítil dost silný na to, abych je smetl zpátky pod koberec.
A potom, obzor se zbarvil tenkou linkou červánků a zbytek kávy v hrnku se nedal nazvat jinak než studenou břečkou, to zacvaklo dohromady.
Znovu se mi vybavil včerejší rozhovor, hlavně okamžik, kdy se věci ukázaly být - tak odlišné od toho, co jsem slyšel o Revanových lidech v enklávě na Dantooine. Na překvapení a určité zděšení při zjištění, že budoucí sithové dělali to, co správně měla dělat Republika a řád Jedi.
Mimoděk jsem se usmál.
Vlastně...je tu možnost, jak se nebát - ať přijde cokoli.
Ale bude zatraceně těžké se to naučit.
Snad mi v tom pomůže jedijský výcvik, který také nebyl nejsnadnější.
Soustředit se na danou chvíli a jednat v ní podle nejlepšího vědomí a svědomí. Zkoušet tu být pro druhé - tak... tak, jako byl lord Malak pro obyvatele Parkrik Majoru, když potřebovali pomoc. Prostě se snažit o to, co pomůže jim, ne jak budu vypadat já.
Jako předsevzetí to rozhodně bylo lepší než většina těch, které jsem si dal v posledních deseti letech. Dost možná všechna.
Pakrik Major
Vytržen ze spánku, nepříliš optimistickou vizí, ses snažil urovnat si myšlenky a zavzpomínal sis na rodné Serenno. Měl jsi v hlavě celkem chaos a tak jsi chvíli jen tak seděl a pozoroval stíny.
Náhlá myšlenka byla jak rána kladivem. Přepadla tě značná jistota že souboj, který jsi podle vize měl se svým bývalým mistrem uskutečnit, nemůže skončit jinak než tvou porážkou. Na druhou stranu se ti vybavila slova různých mistrů.
Budoucnost stále v pohybu je. ... Vizím nemůžeš stoprocentně věřit, skutečnost se může více či méně lišit. ... Ber své vize jen jako jakési memento, co se může stát, ale nemusí.
Hlavou ti duněly hlasy tvých učitelů a mistrů co se v enklávě nacházeli.
Navíc sis uvědomil že nedostatek detailů poskytoval i možnost že, stane-li se to, může se to stát za spoustu let, kdy již budeš starší a zkušenější a mistr již naopak starý a z formy.
Káva ti také celkem pomohla a navrátila ti značnou část psychické pohody.
Přestože jsi bděl, tvé tělo si stejně dokázalo odpočinout. Zápřah, který jsi během výcviku dostal, tvé tělo naučil jak si odpočinout i bez spánku.
Ráno byla káva již nepoživatelná.
Opět tebou proběhla včerejší slova kurfiřta. Náhle tě naplnila síla se postavit budoucnosti.
O nějakou dobu později se ozvalo na dveře lehké zaklepání, Non ti přinesl snídani.
Přeji vám dobrou chuť, konference začne v deset hodin.
Ehm, stalo se něco?
Otázal se nakonec opatrně, poté co viděl tvůj výraz, který se mu zdál lehce nepatřičný.
Vytržen ze spánku, nepříliš optimistickou vizí, ses snažil urovnat si myšlenky a zavzpomínal sis na rodné Serenno. Měl jsi v hlavě celkem chaos a tak jsi chvíli jen tak seděl a pozoroval stíny.
Náhlá myšlenka byla jak rána kladivem. Přepadla tě značná jistota že souboj, který jsi podle vize měl se svým bývalým mistrem uskutečnit, nemůže skončit jinak než tvou porážkou. Na druhou stranu se ti vybavila slova různých mistrů.
Budoucnost stále v pohybu je. ... Vizím nemůžeš stoprocentně věřit, skutečnost se může více či méně lišit. ... Ber své vize jen jako jakési memento, co se může stát, ale nemusí.
Hlavou ti duněly hlasy tvých učitelů a mistrů co se v enklávě nacházeli.
Navíc sis uvědomil že nedostatek detailů poskytoval i možnost že, stane-li se to, může se to stát za spoustu let, kdy již budeš starší a zkušenější a mistr již naopak starý a z formy.
Káva ti také celkem pomohla a navrátila ti značnou část psychické pohody.
Přestože jsi bděl, tvé tělo si stejně dokázalo odpočinout. Zápřah, který jsi během výcviku dostal, tvé tělo naučil jak si odpočinout i bez spánku.
Ráno byla káva již nepoživatelná.
Opět tebou proběhla včerejší slova kurfiřta. Náhle tě naplnila síla se postavit budoucnosti.
O nějakou dobu později se ozvalo na dveře lehké zaklepání, Non ti přinesl snídani.
Přeji vám dobrou chuť, konference začne v deset hodin.
Ehm, stalo se něco?
Otázal se nakonec opatrně, poté co viděl tvůj výraz, který se mu zdál lehce nepatřičný.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Parkrik Major
Snídaně přišla vhod, informace o začátku konference ještě víc, ale s komunikací takhle po ránu to bylo horší. Zvlášť s tou neverbální.
Stalo se něco? - Zatím rozhodně ne.
Pokud se tedy nepočítala z větší části probdělá noc, což však byl pouze můj soukromý problém.
Lehce mi cuklo v koutcích, nicméně rychle jsem zase zvážněl.
Ne, nestalo, odpověděl jsem zcela neutrálním tónem. Pořád jsem nějakým způsobem nebyl zcela ve své kůži - a asi to bylo trochu znát. Zmínit se o tom, že jsem měl jenom problémy se spaním, by znělo jako dosti hloupá výmluva, a tak jsem se radši pokusil rozhovor stočit k běžné srdečné zdvořilosti. Poděkovat za všechny prokázané laskavosti, a tak dále.
Snídaně přišla vhod, informace o začátku konference ještě víc, ale s komunikací takhle po ránu to bylo horší. Zvlášť s tou neverbální.
Stalo se něco? - Zatím rozhodně ne.
Pokud se tedy nepočítala z větší části probdělá noc, což však byl pouze můj soukromý problém.
Lehce mi cuklo v koutcích, nicméně rychle jsem zase zvážněl.
Ne, nestalo, odpověděl jsem zcela neutrálním tónem. Pořád jsem nějakým způsobem nebyl zcela ve své kůži - a asi to bylo trochu znát. Zmínit se o tom, že jsem měl jenom problémy se spaním, by znělo jako dosti hloupá výmluva, a tak jsem se radši pokusil rozhovor stočit k běžné srdečné zdvořilosti. Poděkovat za všechny prokázané laskavosti, a tak dále.
Parkrik Major
Non nevypadal že by ti, že je vše v pořádku, věřil, alebyl dostatečně zdvořilý, aby se nevyptával a nechal tě osamotě.
Snídaně byla chutná, skládala se hlavně z místních surovin.
Chvíli před tím než měla začít konference, jsi viděl jak okolo začali chodit lidé na louku.
Jeden z nich byl i Lord Nail, vykračoval si lehce a uvolněně, mírně seopírje o svou hůlku.
Non nevypadal že by ti, že je vše v pořádku, věřil, alebyl dostatečně zdvořilý, aby se nevyptával a nechal tě osamotě.
Snídaně byla chutná, skládala se hlavně z místních surovin.
Chvíli před tím než měla začít konference, jsi viděl jak okolo začali chodit lidé na louku.
Jeden z nich byl i Lord Nail, vykračoval si lehce a uvolněně, mírně seopírje o svou hůlku.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Parkrik Major, cesta na konferenci
Brzy se nachýlila doba, kdy bylo pomalu na čase se vydat za oficiálním důvodem svého pobytu na Parkrik Major. Paradoxně - čím víc se blížila, tím víc jsem začínal mít pocit, že se mi tam nechce.
Měl jsem jakýsi velmi nepříjemný dojem, že to má co dělat s přítomností a hlavně silou osobnosti jistého sithského diplomata.
Pomalu jsem si začínal říkat, proč na podobnou akci Rada poslala čerstvě pasovaného Jediho, jemuž žalostně chybí zkušenosti z praxe, a ne nějakého ozkoušeného vyjednavače.
Tarmiene, tvoje uvažování je občas... velice veselé, pomyslel jsem si, těžko říct, nakolik zaraženě-překvapeně a nakolik pobaveně.
Aneb introspekce v malých dávkách neškodí v jakémkoli množství...?
To samé by se dalo ostatně říct i o sarkasmu.
Narozdíl od sebereflexe měl nicméně jednu výrazně pozitivní vlastnost. Opravdu dokázal zvednout náladu.
Zamířil jsem tedy na konferenční louku.
Trochu zvědavý na to, co přijde, trochu nervozní z toho, co by to mohlo být... ale v zásadě znova klidný. Navenek rozhodně. A uvnitř - tak, jak jen to bylo možné, když se má člověk poprvé v životě účastnit sektorové konference a je mu jasné, že by se měl snažit nechat dobrý dojem.
Brzy se nachýlila doba, kdy bylo pomalu na čase se vydat za oficiálním důvodem svého pobytu na Parkrik Major. Paradoxně - čím víc se blížila, tím víc jsem začínal mít pocit, že se mi tam nechce.
Měl jsem jakýsi velmi nepříjemný dojem, že to má co dělat s přítomností a hlavně silou osobnosti jistého sithského diplomata.
Pomalu jsem si začínal říkat, proč na podobnou akci Rada poslala čerstvě pasovaného Jediho, jemuž žalostně chybí zkušenosti z praxe, a ne nějakého ozkoušeného vyjednavače.
Tarmiene, tvoje uvažování je občas... velice veselé, pomyslel jsem si, těžko říct, nakolik zaraženě-překvapeně a nakolik pobaveně.
Aneb introspekce v malých dávkách neškodí v jakémkoli množství...?
To samé by se dalo ostatně říct i o sarkasmu.
Narozdíl od sebereflexe měl nicméně jednu výrazně pozitivní vlastnost. Opravdu dokázal zvednout náladu.
Zamířil jsem tedy na konferenční louku.
Trochu zvědavý na to, co přijde, trochu nervozní z toho, co by to mohlo být... ale v zásadě znova klidný. Navenek rozhodně. A uvnitř - tak, jak jen to bylo možné, když se má člověk poprvé v životě účastnit sektorové konference a je mu jasné, že by se měl snažit nechat dobrý dojem.
Parkrik Major, konference
Na louce právě vrcholili přípravy. Slunce zrovna dosušovalo trávu. Místní zrovna roznášeli k jednotlivým místům láhve s nápoji a i nějaké to občerstvení.
Non Name ti ukázal místo které bylo pro tebe rezervováno. Všiml sis že je nedaleko toho, kde byl kurfiřt.
Když sis prohlédl rozmístnění, všiml sis že lord Nail je na druhé straně od kurfiřta, zřejmě nechtěli riskovat že byste si vjeli do vlasů.
Ten, když si všiml, že se na něj díváš ti s úlysným úsměvem, který snad nesundával, lehce zamával.
Usadil ses, vypadalo to, že konference začne každým okamžikem.
Na louce právě vrcholili přípravy. Slunce zrovna dosušovalo trávu. Místní zrovna roznášeli k jednotlivým místům láhve s nápoji a i nějaké to občerstvení.
Non Name ti ukázal místo které bylo pro tebe rezervováno. Všiml sis že je nedaleko toho, kde byl kurfiřt.
Když sis prohlédl rozmístnění, všiml sis že lord Nail je na druhé straně od kurfiřta, zřejmě nechtěli riskovat že byste si vjeli do vlasů.
Ten, když si všiml, že se na něj díváš ti s úlysným úsměvem, který snad nesundával, lehce zamával.
Usadil ses, vypadalo to, že konference začne každým okamžikem.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Parkrik Major, konference
Zasedací pořádek má - vskutku něco do sebe.
Taková hezká lekce diplomacie v praxi. Nebo snad teorii?
Pokud by se na Parkrik Majoru schylovalo k sithsko-jedijskému konfliktu, toto strategické rozmístění by mu nemělo šanci zabránit.
Nicméně kurfiřt tím všem dal jednoznačně najevo, že by se mu ta představa vůbec, ale prachvůbec nezamlouvala.
No, není jediný s tímto názorem - zdá se, že s Nailem zastáváme stejné stanovisko.Nemluvě o tom, že i kdybychom snad neměli... je věcí respektu k hostiteli dodržovat příměří.
Sednu si na své místo a když zachytím sithův výraz a gesto, opětuji pozdrav přátelským pokývnutím hlavy; vzhledem k začínající konferenci to je dostatečně zdvořilá reakce.
Zasedací pořádek má - vskutku něco do sebe.
Taková hezká lekce diplomacie v praxi. Nebo snad teorii?
Pokud by se na Parkrik Majoru schylovalo k sithsko-jedijskému konfliktu, toto strategické rozmístění by mu nemělo šanci zabránit.
Nicméně kurfiřt tím všem dal jednoznačně najevo, že by se mu ta představa vůbec, ale prachvůbec nezamlouvala.
No, není jediný s tímto názorem - zdá se, že s Nailem zastáváme stejné stanovisko.Nemluvě o tom, že i kdybychom snad neměli... je věcí respektu k hostiteli dodržovat příměří.
Sednu si na své místo a když zachytím sithův výraz a gesto, opětuji pozdrav přátelským pokývnutím hlavy; vzhledem k začínající konferenci to je dostatečně zdvořilá reakce.
Parkrik Major, konference
Všichni jste si posedali na svá místa, když již bylo vše nachystáno povstal kurfiřt.
Dámy a pánové vítám vás na naší každoroční konferenci....
Začal na úvod.
Pak se pustil do představování hostů. Začal vůdci okolních planet. Pak přešel na zástupce obchodních sdružení, se kterými systém Pakrik obchodoval.
...Dále je tu zástupce sithského řádu, lord Nail.
Následovala krátká prodleva, na potlesk, kterého se dočkal každý představený.
Lord Nail ostatním přátelsky zamával.
Pak tu máme jeho oponenta, snad jen názorově, rytíře Jedi Tarmiena Nalju....
Opět nastal potlesk, navíc doplněný o trochu upřímného smíchu, na kurfiřtovu poznámku o tvém oponentství k lordu Nailovi.
Z celé této sešlosti sršela neformálnost.
Podle toho, kdo se zde zúčastnil, bylo ptrno, že je toto nepodstatná planeta, které Republice nestála za poslání diplomata a Řádu Jedi za zkušeného vyjednavače. Zvlášť s přihlédnutím na místní sympatie k Malakovi a jeho Sithům.
Všichni jste si posedali na svá místa, když již bylo vše nachystáno povstal kurfiřt.
Dámy a pánové vítám vás na naší každoroční konferenci....
Začal na úvod.
Pak se pustil do představování hostů. Začal vůdci okolních planet. Pak přešel na zástupce obchodních sdružení, se kterými systém Pakrik obchodoval.
...Dále je tu zástupce sithského řádu, lord Nail.
Následovala krátká prodleva, na potlesk, kterého se dočkal každý představený.
Lord Nail ostatním přátelsky zamával.
Pak tu máme jeho oponenta, snad jen názorově, rytíře Jedi Tarmiena Nalju....
Opět nastal potlesk, navíc doplněný o trochu upřímného smíchu, na kurfiřtovu poznámku o tvém oponentství k lordu Nailovi.
Z celé této sešlosti sršela neformálnost.
Podle toho, kdo se zde zúčastnil, bylo ptrno, že je toto nepodstatná planeta, které Republice nestála za poslání diplomata a Řádu Jedi za zkušeného vyjednavače. Zvlášť s přihlédnutím na místní sympatie k Malakovi a jeho Sithům.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Parkrik Major, konference
Konference probíhala velmi neformálně a v přátelském duchu.
Detaily různých řečí, tě příliš nezajímaly, neboť se jednalo hlavně o zemědělské detaily.
Mnozí se bavili spíše mezi sebou, jedli a pili, někteří hlavně to druhé.
Odpoledne za tebou přišla dvojice místních starších, v dosti podnapilém stavu.
Napij se s náma, jede...jedi... džedájskej.
Podá ti jeden láhev s průzračnou tekutinou, podle toho, jak měl ztěžklý jazyk, jí asi již celý den zdatně upíjel.
Konference probíhala velmi neformálně a v přátelském duchu.
Detaily různých řečí, tě příliš nezajímaly, neboť se jednalo hlavně o zemědělské detaily.
Mnozí se bavili spíše mezi sebou, jedli a pili, někteří hlavně to druhé.
Odpoledne za tebou přišla dvojice místních starších, v dosti podnapilém stavu.
Napij se s náma, jede...jedi... džedájskej.
Podá ti jeden láhev s průzračnou tekutinou, podle toho, jak měl ztěžklý jazyk, jí asi již celý den zdatně upíjel.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Parkrik Major, konference
Během následujících čtyř hodin se mi naskytla jedinečná příležitost poučit se o nejrůznějších opatřeních pro zvyšování výnosů plodin, o nichž jsem ve dvou příkladech snad ani nevěděl, že vlastně existují, vyslechnout přednášku o nejvhodnější likvidaci zvlášť zavilého škůdce, a sem tam se objevilo i něco zajímavějšího, laikům více přístupného, ale to bylo opravdu pouze sem tam.
Zcela dobrovolně přiznávám, že jsem se zrovna dvakrát nechytal (a lehce mne znepokojovalo, že pokud na tom byl lord Nail stejně, maskoval to vpravdě mistrovsky), a pokud se něco dalo usuzovat ze společenského dění na konferenci, nebyl jsem zdaleka sám. Neformální atmosféra se v průběhu dne ukázala být... snad až příliš neformální. Čímž nemyslím postupné rozskupinkování se osazenstva, promíchávání míst k sezení, částečné vzdalování se z hlavních míst jednání a zase navracení se, to když se zrovna konal proslov, který dotyčné víc zajímal.
Vlastně spíš než jako konference mi to připadalo jako holubník, přičemž každoroční opakování celé akce skvěle zaštiťovalo známé přísloví, že "dobří holubi se vracejí".
Po poněkud kontroverzní půlhodině věnované řečnění a následné diskuzi na téma, že gizky jsou potvory, vlezou všude, ale vzhledem k tomu, že mají kulinářské využití to není taková tragédie, jsem usoudil, že menší pauza vskutku neuškodí. Protáhnu si nohy, provětrám mozek a zkusím zapomenout na poněkud paranoidní teorii, že mě sem vlastně poslali ZA TREST.
Plán to byl dobrý. Nicméně se opět ukázal skvělý postřeh mistra Tokareho pozor dávejte si na přání svá, splnit vám mohla by se.
Láhev byla poloplná a tekutina v ní tak nebezpečně čirá, že jsem mohl odhadovat obsah alkoholu více než několikaprocentní. Rozhodně jsem z ní neměl dobrý pocit a letmá vzpomínka na oslavu konce padawanských časů jej nijak nevylepšila.
Skvělé. Nejen, že mě poslali na diplomatickou misi, kterou zvorávám, nejen, že se tu objevil sith, nejen, že jsem měl hnusnou vizi... ale ještě se mě tu místní starší snaží ožrat. Sílo, to je fakt poslední věc, co mi tu chyběla ke štěstí!
Se svým "optimistickým naložením" jsem nicméně udělal to, co jsem s ním byl zvyklý dělat už dlouhou dobu, pokud se chtělo objevovat ve chvíli, kdy mi to nepřišlo vhod. A to, že jsem ho nacpal do pomyslné skříně mezi kostlivce a další haraburdí a pořádně zabouchl dveře (a cíleně ignoroval připomenutí si Murrayovy nezapomenutelné poznámky, že bude chtít být u toho, až mi ta osvědčená strategie přestane fungovat a všichni ti kostlivci a spol. najednou vypadnou ven).
Tohle není dobrý nápad, odpověděl jsem neznámým co nejpřesvědčivějším tónem, aniž bych musel použít Sílu. Pokud šlo o mé "popíjecí známosti" v enklávě, byl jsem si víc než stoprocentně jistý, že by to zabralo
Během následujících čtyř hodin se mi naskytla jedinečná příležitost poučit se o nejrůznějších opatřeních pro zvyšování výnosů plodin, o nichž jsem ve dvou příkladech snad ani nevěděl, že vlastně existují, vyslechnout přednášku o nejvhodnější likvidaci zvlášť zavilého škůdce, a sem tam se objevilo i něco zajímavějšího, laikům více přístupného, ale to bylo opravdu pouze sem tam.
Zcela dobrovolně přiznávám, že jsem se zrovna dvakrát nechytal (a lehce mne znepokojovalo, že pokud na tom byl lord Nail stejně, maskoval to vpravdě mistrovsky), a pokud se něco dalo usuzovat ze společenského dění na konferenci, nebyl jsem zdaleka sám. Neformální atmosféra se v průběhu dne ukázala být... snad až příliš neformální. Čímž nemyslím postupné rozskupinkování se osazenstva, promíchávání míst k sezení, částečné vzdalování se z hlavních míst jednání a zase navracení se, to když se zrovna konal proslov, který dotyčné víc zajímal.
Vlastně spíš než jako konference mi to připadalo jako holubník, přičemž každoroční opakování celé akce skvěle zaštiťovalo známé přísloví, že "dobří holubi se vracejí".
Po poněkud kontroverzní půlhodině věnované řečnění a následné diskuzi na téma, že gizky jsou potvory, vlezou všude, ale vzhledem k tomu, že mají kulinářské využití to není taková tragédie, jsem usoudil, že menší pauza vskutku neuškodí. Protáhnu si nohy, provětrám mozek a zkusím zapomenout na poněkud paranoidní teorii, že mě sem vlastně poslali ZA TREST.
Plán to byl dobrý. Nicméně se opět ukázal skvělý postřeh mistra Tokareho pozor dávejte si na přání svá, splnit vám mohla by se.
Láhev byla poloplná a tekutina v ní tak nebezpečně čirá, že jsem mohl odhadovat obsah alkoholu více než několikaprocentní. Rozhodně jsem z ní neměl dobrý pocit a letmá vzpomínka na oslavu konce padawanských časů jej nijak nevylepšila.
Skvělé. Nejen, že mě poslali na diplomatickou misi, kterou zvorávám, nejen, že se tu objevil sith, nejen, že jsem měl hnusnou vizi... ale ještě se mě tu místní starší snaží ožrat. Sílo, to je fakt poslední věc, co mi tu chyběla ke štěstí!
Se svým "optimistickým naložením" jsem nicméně udělal to, co jsem s ním byl zvyklý dělat už dlouhou dobu, pokud se chtělo objevovat ve chvíli, kdy mi to nepřišlo vhod. A to, že jsem ho nacpal do pomyslné skříně mezi kostlivce a další haraburdí a pořádně zabouchl dveře (a cíleně ignoroval připomenutí si Murrayovy nezapomenutelné poznámky, že bude chtít být u toho, až mi ta osvědčená strategie přestane fungovat a všichni ti kostlivci a spol. najednou vypadnou ven).
Tohle není dobrý nápad, odpověděl jsem neznámým co nejpřesvědčivějším tónem, aniž bych musel použít Sílu. Pokud šlo o mé "popíjecí známosti" v enklávě, byl jsem si víc než stoprocentně jistý, že by to zabralo
Parkrik Major, konference
Áléé, no tááák. Tohle je taková slabčí verze.
Přesune ti láhev pod nos.
Podle vůně máš šanci posoudit, že je zřejmě dosti kvalitní a hlavně, že pojem "slabší verze" je dosti subjektivní.
Vysvobození od kořalky se ti dostane od Non Namea.
Nerad vás ruším, ale za půl hodiny vás očekává kuřfiřt se své kanceláři.
Áléé, no tááák. Tohle je taková slabčí verze.
Přesune ti láhev pod nos.
Podle vůně máš šanci posoudit, že je zřejmě dosti kvalitní a hlavně, že pojem "slabší verze" je dosti subjektivní.
Vysvobození od kořalky se ti dostane od Non Namea.
Nerad vás ruším, ale za půl hodiny vás očekává kuřfiřt se své kanceláři.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.