Shisco - první mise: Bratři
Moderátor: Moderátoři
- Gnost Kohn
- Mistr Moderátor
- Příspěvky: 1906
- Registrován: 19.9.2009 11:19:07
- Bydliště: Pandemonium
- Kontaktovat uživatele:
Shisco - první mise: Bratři
Loď
Už je to pár minut, co sedíte beze slova všichni tři v pilotní kabině a Rish zatím ve své stíhačce létá v kruzích.
Vy přistaňte v hangáru a vypařte se do šachet a já se napojím někde jinde.
Ozve se po chvilce, což dokáže, že Rish neumřel.
Položíš nálože všude kde to půjde a my mezitím najdeme Gataria a vypaříme se.
Přítomnost mistryně Coris mistra Dorna příliž netěšila, což se dalo odhadnout podle toho, že jako jedinný neřekl nic od doby, co jsi mu odhalil přítomnost černého pasažéra.. navíc se zdá že se zahleděl do černé prázdnoty venku.
Nemůžeš ji ignorovat pořád.
Rish se zatím vyrovnal zároveň s vámi tak, aby na vás viděl a vy viděli na něho.
Neignoruju...
A co teda řekla?
Jak zařídít aby Aiddan zůstal mrtvej.
Bylo jasně vidět jak Rish zakroutil hlavou.
Vzpamatuj se! Dáme ti možnost si to s ním vyřídit ale musíš být duchem tady.
Mistr se na vás obrátil, ale pak se otočil na kufřík a úpoložil na něj ruce.
Dobře.. vy dva najdete Gataria.. Rish to tam napěchuje vším co má a já si popovídám s bratrem...
Můžeme skočit do hyperprostoru jestli už nikdo nic nemá.
Mistr Dorn stále upřeně zíral na kufřík, ale vrátil se aspoň v myšlenkách.
Už je to pár minut, co sedíte beze slova všichni tři v pilotní kabině a Rish zatím ve své stíhačce létá v kruzích.
Vy přistaňte v hangáru a vypařte se do šachet a já se napojím někde jinde.
Ozve se po chvilce, což dokáže, že Rish neumřel.
Položíš nálože všude kde to půjde a my mezitím najdeme Gataria a vypaříme se.
Přítomnost mistryně Coris mistra Dorna příliž netěšila, což se dalo odhadnout podle toho, že jako jedinný neřekl nic od doby, co jsi mu odhalil přítomnost černého pasažéra.. navíc se zdá že se zahleděl do černé prázdnoty venku.
Nemůžeš ji ignorovat pořád.
Rish se zatím vyrovnal zároveň s vámi tak, aby na vás viděl a vy viděli na něho.
Neignoruju...
A co teda řekla?
Jak zařídít aby Aiddan zůstal mrtvej.
Bylo jasně vidět jak Rish zakroutil hlavou.
Vzpamatuj se! Dáme ti možnost si to s ním vyřídit ale musíš být duchem tady.
Mistr se na vás obrátil, ale pak se otočil na kufřík a úpoložil na něj ruce.
Dobře.. vy dva najdete Gataria.. Rish to tam napěchuje vším co má a já si popovídám s bratrem...
Můžeme skočit do hyperprostoru jestli už nikdo nic nemá.
Mistr Dorn stále upřeně zíral na kufřík, ale vrátil se aspoň v myšlenkách.
Moderátor roku 2012, 2013, 2015
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
Loď
Mistr Dorn si po chvíli přivedl mistryni Coris do pilotní kabiny.
Na kratičký okamžik jsem spatřil stíhačku, která proletěla kolem průzoru. Její pilot, Jedi jménem Rish, už byl očividně nervózní, tak se svým nablýskaným Aurekem začal kroužit kolem naší lodi.
Takže položit výbušniny? To bude ohňostroj jak na Den Republiky, ušklíbnul jsem se. Představa, že půjdeme ve dvojici s mistryní Coris, se mi ale příliš nezamlouvala.
Nevím, co od té ženské můžu čekat. Ale na druhou stranu je to lepší než jít tam sám.
Změřil jsem si mistryni Jedi pohledem a zastavil se u světelného meče, který jí visel u pasu.
Použít mandalorianskou ocel na rukojeť světelného meče? Taková ironie... Musí být dost těžký, hodně tvrdé Djem So nebo Juyo, řekl bych, odhadnul jsem v duchu Corisin styl boje.
Když jsem si posléze všiml, jak mistr s nepřítomným výrazem ve tváři zírá na hvězdy, šťouchnul jsem do něho, načež se vzpamatoval a Rishovi po vysílačce odpověděl.
Aurek přestal kroužit, načež udělal výkrut o 360 stupňů, pak se po loopingové trajektorii otočil proti nám a zastavil se, čumákem pouhý kousek od našeho čelního průzoru.
Takové machrovinky... pomyslel jsem si, ale musel jsem uznat, že tenhle chlapík létat opravdu umí.
Chtěl jsem se zeptat, co je v tom kufru, ale podle mistrova zákeřného úšklebku jsem usoudil, že tam jsou další výbušniny.
Takže ne, nejsou to výbušniny. Ty má u sebe Rish.
Rozumím, potvrdil jsem, když proběhla domluva mezi zbytkem záchranného týmu.
Když se komunikační kanál ke stíhačce zavřel, tak mi to přeci jen nedalo: Mistře, co je v tom kufru?
Sotva jsem to dořekl, stíhačka se otočila požadovaným směrem a čekala, až bude moci zmizet v hyperprostoru. Mistryně Coris odvrátila zrak od mistra Dorna, na kterého se na okamžik zamilovaně zahleděla, aby zadala do navigačního počítače souřadnice a též navedla loď na příslušný hyperprostorový vektor, abychom mohli současně s Aurekem skočit přímo k soustavě, ve které se nachází můj pravý mistr.
_______________________
200. příspěvek![fly :awing:](./images/smilies/awing.gif)
Mistr Dorn si po chvíli přivedl mistryni Coris do pilotní kabiny.
Na kratičký okamžik jsem spatřil stíhačku, která proletěla kolem průzoru. Její pilot, Jedi jménem Rish, už byl očividně nervózní, tak se svým nablýskaným Aurekem začal kroužit kolem naší lodi.
Takže položit výbušniny? To bude ohňostroj jak na Den Republiky, ušklíbnul jsem se. Představa, že půjdeme ve dvojici s mistryní Coris, se mi ale příliš nezamlouvala.
Nevím, co od té ženské můžu čekat. Ale na druhou stranu je to lepší než jít tam sám.
Změřil jsem si mistryni Jedi pohledem a zastavil se u světelného meče, který jí visel u pasu.
Použít mandalorianskou ocel na rukojeť světelného meče? Taková ironie... Musí být dost těžký, hodně tvrdé Djem So nebo Juyo, řekl bych, odhadnul jsem v duchu Corisin styl boje.
Když jsem si posléze všiml, jak mistr s nepřítomným výrazem ve tváři zírá na hvězdy, šťouchnul jsem do něho, načež se vzpamatoval a Rishovi po vysílačce odpověděl.
Aurek přestal kroužit, načež udělal výkrut o 360 stupňů, pak se po loopingové trajektorii otočil proti nám a zastavil se, čumákem pouhý kousek od našeho čelního průzoru.
Takové machrovinky... pomyslel jsem si, ale musel jsem uznat, že tenhle chlapík létat opravdu umí.
Chtěl jsem se zeptat, co je v tom kufru, ale podle mistrova zákeřného úšklebku jsem usoudil, že tam jsou další výbušniny.
Takže ne, nejsou to výbušniny. Ty má u sebe Rish.
Rozumím, potvrdil jsem, když proběhla domluva mezi zbytkem záchranného týmu.
Když se komunikační kanál ke stíhačce zavřel, tak mi to přeci jen nedalo: Mistře, co je v tom kufru?
Sotva jsem to dořekl, stíhačka se otočila požadovaným směrem a čekala, až bude moci zmizet v hyperprostoru. Mistryně Coris odvrátila zrak od mistra Dorna, na kterého se na okamžik zamilovaně zahleděla, aby zadala do navigačního počítače souřadnice a též navedla loď na příslušný hyperprostorový vektor, abychom mohli současně s Aurekem skočit přímo k soustavě, ve které se nachází můj pravý mistr.
_______________________
200. příspěvek
![fly :awing:](./images/smilies/awing.gif)
Znáš sirou košileli?
Třepetatá, třepetatá
Jsi proklat, majiteli!
Třepetatá, třepetatá
Teď třeská pleská v ní vánek
Kvílivá jak uplakánek
Vichryvanou, vichryvanou...
-Christian Morgenstern, Košilela
Třepetatá, třepetatá
Jsi proklat, majiteli!
Třepetatá, třepetatá
Teď třeská pleská v ní vánek
Kvílivá jak uplakánek
Vichryvanou, vichryvanou...
-Christian Morgenstern, Košilela
- Gnost Kohn
- Mistr Moderátor
- Příspěvky: 1906
- Registrován: 19.9.2009 11:19:07
- Bydliště: Pandemonium
- Kontaktovat uživatele:
Re: Shisco - první mise
Loď
Vstoupíte do hyperprostoru a mistr se znovu otočí na kufřík, naprosto ignorujíc tvoji otázku.
Mistryně Coris se najednou zvedne a odejde, což upoutá mistrovu pozornost.
Tohle v tom kufříku mi pomůže se hýbat, myslet a zabít bratra.
Odpoví ti mistr po chvilce na otázku a otevře kufřík.
Na první pohled poznáš co obsahuje. Kufřík byl plný stimulantů... bylo jich asi třicet.
Mistr vezme do ruky jeden, dva, podívá se na ně a podá ti je.
Vem si je, možná je budeš potřebovat.
Řekne a sám si jich na opasek připne asi šest.
Pak se podívá do chodby a zavře průchod do kokpitu.
O něco tě požádám. Budeš ji hlídat, a kdyby jste už byli v lodi a já se nevracel, nebylo se mnou spojení a nevím co ještě.. odletíte, bude protestovat, ale s tím nic nenaděláš, zavřeš někde na lodi a vzlétneš, než se prořeže přez dveře jasný?
Vstoupíte do hyperprostoru a mistr se znovu otočí na kufřík, naprosto ignorujíc tvoji otázku.
Mistryně Coris se najednou zvedne a odejde, což upoutá mistrovu pozornost.
Tohle v tom kufříku mi pomůže se hýbat, myslet a zabít bratra.
Odpoví ti mistr po chvilce na otázku a otevře kufřík.
Na první pohled poznáš co obsahuje. Kufřík byl plný stimulantů... bylo jich asi třicet.
Mistr vezme do ruky jeden, dva, podívá se na ně a podá ti je.
Vem si je, možná je budeš potřebovat.
Řekne a sám si jich na opasek připne asi šest.
Pak se podívá do chodby a zavře průchod do kokpitu.
O něco tě požádám. Budeš ji hlídat, a kdyby jste už byli v lodi a já se nevracel, nebylo se mnou spojení a nevím co ještě.. odletíte, bude protestovat, ale s tím nic nenaděláš, zavřeš někde na lodi a vzlétneš, než se prořeže přez dveře jasný?
Moderátor roku 2012, 2013, 2015
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
Loď
Loď opět poskočila a vstoupila do hyperprostoru. Jakmile Coris opustila pilotní kabinu a odkráčela chodbičkou hlouběji do lodi, mistr se vzpamatoval a kufr otevřel. Byl plný stimpaků.
Ty bantho, kolik toho má? vytřeštil jsem oči. Návyk z války, nebo to snad bere proti bolesti?
Mistře, vy jste feťák! Pravidelné užívání stimů vás zničí.
Upřel na mě své pronikavé zelené oči a beze slova mi vtisknul do dlaně dvě dávky.
Co je to? Ardenální síla? Ardenální odolnost? Bitevní hyperstim? V těchle svinstvech jsem se nikdy nevyznal...
Nedůvěřivě jsem přejel pohledem stimulanty v dlani, pak jsem si je ještě nedůvěřivěji zastrčil do pouzdra přidělaného na opasek vedle světelného meče.
Dobře tedy.
Pak se mistr postavil a zavřel dveře do chodbičky.
Co může Jediho vést k tomu, aby položil svůj život za jiného Jediho? Povinnost vůči Síle zbavit galaxii nedobrých vlivů svého bratra? Nebo snad cítí, že jeho čas už se nachýlil a hodlá být svou smrtí být aspoň něčím prospěšný?
Možná se jen obává, že to nezvládne. Ale když se na něj podívám...
Opět jsem pohlédnul na jeho nohu.
Tak určitě zvládne. Už to, jak se po něm mistryně Coris dívá, když si myslí, že se nedívám, mu určitě dodává sílu bojovat. A jak to tak vidím, tak až poletíme s mistrem Gatariem na palubě zpátky na Dantooine, i oni dva své vítězství - naše vítězství - řádně oslaví.
Slibuji.
Loď opět poskočila a vstoupila do hyperprostoru. Jakmile Coris opustila pilotní kabinu a odkráčela chodbičkou hlouběji do lodi, mistr se vzpamatoval a kufr otevřel. Byl plný stimpaků.
Ty bantho, kolik toho má? vytřeštil jsem oči. Návyk z války, nebo to snad bere proti bolesti?
Mistře, vy jste feťák! Pravidelné užívání stimů vás zničí.
Upřel na mě své pronikavé zelené oči a beze slova mi vtisknul do dlaně dvě dávky.
Co je to? Ardenální síla? Ardenální odolnost? Bitevní hyperstim? V těchle svinstvech jsem se nikdy nevyznal...
Nedůvěřivě jsem přejel pohledem stimulanty v dlani, pak jsem si je ještě nedůvěřivěji zastrčil do pouzdra přidělaného na opasek vedle světelného meče.
Dobře tedy.
Pak se mistr postavil a zavřel dveře do chodbičky.
Co může Jediho vést k tomu, aby položil svůj život za jiného Jediho? Povinnost vůči Síle zbavit galaxii nedobrých vlivů svého bratra? Nebo snad cítí, že jeho čas už se nachýlil a hodlá být svou smrtí být aspoň něčím prospěšný?
Možná se jen obává, že to nezvládne. Ale když se na něj podívám...
Opět jsem pohlédnul na jeho nohu.
Tak určitě zvládne. Už to, jak se po něm mistryně Coris dívá, když si myslí, že se nedívám, mu určitě dodává sílu bojovat. A jak to tak vidím, tak až poletíme s mistrem Gatariem na palubě zpátky na Dantooine, i oni dva své vítězství - naše vítězství - řádně oslaví.
Slibuji.
Znáš sirou košileli?
Třepetatá, třepetatá
Jsi proklat, majiteli!
Třepetatá, třepetatá
Teď třeská pleská v ní vánek
Kvílivá jak uplakánek
Vichryvanou, vichryvanou...
-Christian Morgenstern, Košilela
Třepetatá, třepetatá
Jsi proklat, majiteli!
Třepetatá, třepetatá
Teď třeská pleská v ní vánek
Kvílivá jak uplakánek
Vichryvanou, vichryvanou...
-Christian Morgenstern, Košilela
- Gnost Kohn
- Mistr Moderátor
- Příspěvky: 1906
- Registrován: 19.9.2009 11:19:07
- Bydliště: Pandemonium
- Kontaktovat uživatele:
Re: Shisco - první mise
Loď
Mistr se otočí a chvilku se dívá na palubní desku.
To že má někdo u sebe plnej kufřík stimů neznamená, že je feťák, nebo že je užívá pravidelně. Nepopírám, že jsem je bral, ale měl jsem k tomu důvody, ale to už je dlouho.
Řeč vystřídá klepání prsty o jeden z nefunkčních monitorů.
Neklaď si otázky. Nemá to cenu. Po téhle misi už se asi nepotkáme. Buďto odejdu, nebo to nezvládnu. Ne že bych ho nedokázal porazit jenom...
Na chvíli se zarazí a zavládne ticho.
Nech to být... neposlouchej mě. Už toho mám za těch posledních pět let dost.
Jdi se podívat do zadu co tam dělá. Bude ve společenské místnosti.. můžeš tam rovnou zůstat, příjdu tam.
Řekne na konec.
Mistr se otočí a chvilku se dívá na palubní desku.
To že má někdo u sebe plnej kufřík stimů neznamená, že je feťák, nebo že je užívá pravidelně. Nepopírám, že jsem je bral, ale měl jsem k tomu důvody, ale to už je dlouho.
Řeč vystřídá klepání prsty o jeden z nefunkčních monitorů.
Neklaď si otázky. Nemá to cenu. Po téhle misi už se asi nepotkáme. Buďto odejdu, nebo to nezvládnu. Ne že bych ho nedokázal porazit jenom...
Na chvíli se zarazí a zavládne ticho.
Nech to být... neposlouchej mě. Už toho mám za těch posledních pět let dost.
Jdi se podívat do zadu co tam dělá. Bude ve společenské místnosti.. můžeš tam rovnou zůstat, příjdu tam.
Řekne na konec.
Moderátor roku 2012, 2013, 2015
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
Loď
Odvrátil jsem od mistra zrak.
Neklást si otázky půjde těžko, když jich tolik vzbuzujete, mistře. Na co máte těch stimpaků tolik? Souvisí to, že je berete, se zraněním nohy, které se snažíte ignorovat a myslíte si, že to necítím?
Pokrčil jsem rameny a rozhodl se tím dále nezaobírat s tím, že je-li to potřeba vědět, vyjde to najevo.
To čekání mě zabije. Jak dlouho ještě bude trvat, než doletíme k cíli? položil jsem mistrovi ještě poslední otázku.
Když mne mistr poslal dozadu do lodi za Coris, otočil jsem se na podpatku a šel ji hledat.
Jak říká mistr Vandar, trpělivost je ctností Jediho. Přesto každá minuta může hrát roli v tom, jestli se akce podaří nebo ne.
Prošel jsem kolem středu lodi, kterému vévodil velký kruhový holoprojektor, který ale očividně nefungoval. Zdálo se mi, že je na lodi vedro, sundal jsem si tedy svůj hnědý jediský plášť a přehodil ho přes jedno ze sedadel.
Kde je?
Přejel jsem očima společenskou místnost a uviděl mistryni Coris, jak se pohroužena v meditaci vznáší nad zemí v tmavém koutě, kam mé zraky prvně nezabloudily.
No teda... Respekt. Hlavně ji nevyrušit, aby nespadla.
Ehm... Mistryně Coris?
Počkal jsem, až se snese k zemi a otevře oči.
Já... Jsem si jistý, že to zvládneme, ale nemám dobrý pocit z mistra Dorna. Zdá se mi, že se něčím trápí, dokonce to cítím i v Síle, když se na ten pocit zaměřím. Musí toho na něj být moc...
Odvrátil jsem od mistra zrak.
Neklást si otázky půjde těžko, když jich tolik vzbuzujete, mistře. Na co máte těch stimpaků tolik? Souvisí to, že je berete, se zraněním nohy, které se snažíte ignorovat a myslíte si, že to necítím?
Pokrčil jsem rameny a rozhodl se tím dále nezaobírat s tím, že je-li to potřeba vědět, vyjde to najevo.
To čekání mě zabije. Jak dlouho ještě bude trvat, než doletíme k cíli? položil jsem mistrovi ještě poslední otázku.
Když mne mistr poslal dozadu do lodi za Coris, otočil jsem se na podpatku a šel ji hledat.
Jak říká mistr Vandar, trpělivost je ctností Jediho. Přesto každá minuta může hrát roli v tom, jestli se akce podaří nebo ne.
Prošel jsem kolem středu lodi, kterému vévodil velký kruhový holoprojektor, který ale očividně nefungoval. Zdálo se mi, že je na lodi vedro, sundal jsem si tedy svůj hnědý jediský plášť a přehodil ho přes jedno ze sedadel.
Kde je?
Přejel jsem očima společenskou místnost a uviděl mistryni Coris, jak se pohroužena v meditaci vznáší nad zemí v tmavém koutě, kam mé zraky prvně nezabloudily.
No teda... Respekt. Hlavně ji nevyrušit, aby nespadla.
Ehm... Mistryně Coris?
Počkal jsem, až se snese k zemi a otevře oči.
Já... Jsem si jistý, že to zvládneme, ale nemám dobrý pocit z mistra Dorna. Zdá se mi, že se něčím trápí, dokonce to cítím i v Síle, když se na ten pocit zaměřím. Musí toho na něj být moc...
Znáš sirou košileli?
Třepetatá, třepetatá
Jsi proklat, majiteli!
Třepetatá, třepetatá
Teď třeská pleská v ní vánek
Kvílivá jak uplakánek
Vichryvanou, vichryvanou...
-Christian Morgenstern, Košilela
Třepetatá, třepetatá
Jsi proklat, majiteli!
Třepetatá, třepetatá
Teď třeská pleská v ní vánek
Kvílivá jak uplakánek
Vichryvanou, vichryvanou...
-Christian Morgenstern, Košilela
- Gnost Kohn
- Mistr Moderátor
- Příspěvky: 1906
- Registrován: 19.9.2009 11:19:07
- Bydliště: Pandemonium
- Kontaktovat uživatele:
Re: Shisco - první mise
Loď
Asi půl hodina.
Odpoví ti mistr Dorn na poslední otázku a ty odejdeš do zadu.
Když dojdeš do společenské místnosti a "oznámíš" svůj příchod, mistryně se rovnou postaví, přejde k sedadlům a posadí se.
Upřímně? Taky z něj nemám dobrý pocit. Poslední dobou na tom není nejlíp, už myslel... my jsme mysleli, že bude konec. Klid.
Pak se na chvilku zarazí. Nemusíš se snažit.. cítíš smutek.
Mandalorianské války na něm zanechaly stopy... teď se vrátíl Aidan.. jeho bratr, možná i pár dalších... navíc jsem tady já.
Před odletem jsme se trochu... no... pohádali z toho ta noha.
Vstane a přejde k holoprojektoru, pak se otočí.
Všechno je to past.. na nás...o tebe ani Gataria tady nejde, takže máte největší šanci na přežití. Navíc nikdo z nás neví, kdo a kolik jich tam je... určitě tam nebude sám.
Tahle naše... poslední.. akce rozhodně bude stát za to... odejdeme se vší parádou.
Asi půl hodina.
Odpoví ti mistr Dorn na poslední otázku a ty odejdeš do zadu.
Když dojdeš do společenské místnosti a "oznámíš" svůj příchod, mistryně se rovnou postaví, přejde k sedadlům a posadí se.
Upřímně? Taky z něj nemám dobrý pocit. Poslední dobou na tom není nejlíp, už myslel... my jsme mysleli, že bude konec. Klid.
Pak se na chvilku zarazí. Nemusíš se snažit.. cítíš smutek.
Mandalorianské války na něm zanechaly stopy... teď se vrátíl Aidan.. jeho bratr, možná i pár dalších... navíc jsem tady já.
Před odletem jsme se trochu... no... pohádali z toho ta noha.
Vstane a přejde k holoprojektoru, pak se otočí.
Všechno je to past.. na nás...o tebe ani Gataria tady nejde, takže máte největší šanci na přežití. Navíc nikdo z nás neví, kdo a kolik jich tam je... určitě tam nebude sám.
Tahle naše... poslední.. akce rozhodně bude stát za to... odejdeme se vší parádou.
Moderátor roku 2012, 2013, 2015
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
Loď
Několikrát jsem se hluboce nadechnul a vydechnul.
Tohle je... Naprosto šílené. Ne, přece musí existovat způsob, jak se vrátit všichni tři, s mistrem Gatariem vlastně čtyři.
Zaplavil mě smutek, který se šířil do okolí skrze Sílu. O několik úderů srdce později se začal vytrácet, mistryně Coris se zřejmě uchýlila k uklidňovací technice.
Pohádali? Nedostaly se snad ke slovu světelné meče, že ne?
Vy? To, že jste se tajně nalodila a letíte s námi, ho příliš nepotěšilo, to je pravda.
Na chvilku jsem se odmlčel.
Ne, takhle to nemá být. Řekl bych, že ani Síla to tak nechce.
Jestli se mistr chtěl od samého začátku obětovat, tak...
V tu chvíli mi úplně došla slova.
My to zvládneme, věřím tomu. Všichni: Já, vy, mistr Dorn, mistr Gatario i mistr Rish. Síla je s námi, cítím to.
Zpozoroval jsem, že mistryně Coris stěží potlačila slzu.
Světelný meč... Máme světelný meč navíc, který bychom mohli dát mistru Gatariovi, pokud tedy bude bojeschopný? Asi nebude čas pobíhat po základně a hledat ten jeho, budeme tedy muset nějaký opatřit na místě, pokud nemáme, zapřemýšlel jsem nahlas.
Pokud tam u vás bude horko, půjdeme vám na pomoc. Znám svého mistra, je dostatečně šílený - tedy chtěl jsem říct zkušený - aby to vyšlo. Ale dost už, musíme se připravit na akci. Vystřídám mistra v kabině, jistě si máte před akcí co říct.
Naposledy jsem na Coris pohlédnul. S mistrem Dornem tvořili zvláštní pár, působící obrovsky mocným a silným dojmem, a jistě k sobě měli velmi hluboké citové pouto.
Otevřel jsem dveře do pilotní kabiny. Mistr stál u dveří a protahoval si nohu.
Mistryně Coris vás potřebuje. Vystřídám vás tady.
Několikrát jsem se hluboce nadechnul a vydechnul.
Tohle je... Naprosto šílené. Ne, přece musí existovat způsob, jak se vrátit všichni tři, s mistrem Gatariem vlastně čtyři.
Zaplavil mě smutek, který se šířil do okolí skrze Sílu. O několik úderů srdce později se začal vytrácet, mistryně Coris se zřejmě uchýlila k uklidňovací technice.
Pohádali? Nedostaly se snad ke slovu světelné meče, že ne?
Vy? To, že jste se tajně nalodila a letíte s námi, ho příliš nepotěšilo, to je pravda.
Na chvilku jsem se odmlčel.
Ne, takhle to nemá být. Řekl bych, že ani Síla to tak nechce.
Jestli se mistr chtěl od samého začátku obětovat, tak...
V tu chvíli mi úplně došla slova.
My to zvládneme, věřím tomu. Všichni: Já, vy, mistr Dorn, mistr Gatario i mistr Rish. Síla je s námi, cítím to.
Zpozoroval jsem, že mistryně Coris stěží potlačila slzu.
Světelný meč... Máme světelný meč navíc, který bychom mohli dát mistru Gatariovi, pokud tedy bude bojeschopný? Asi nebude čas pobíhat po základně a hledat ten jeho, budeme tedy muset nějaký opatřit na místě, pokud nemáme, zapřemýšlel jsem nahlas.
Pokud tam u vás bude horko, půjdeme vám na pomoc. Znám svého mistra, je dostatečně šílený - tedy chtěl jsem říct zkušený - aby to vyšlo. Ale dost už, musíme se připravit na akci. Vystřídám mistra v kabině, jistě si máte před akcí co říct.
Naposledy jsem na Coris pohlédnul. S mistrem Dornem tvořili zvláštní pár, působící obrovsky mocným a silným dojmem, a jistě k sobě měli velmi hluboké citové pouto.
Otevřel jsem dveře do pilotní kabiny. Mistr stál u dveří a protahoval si nohu.
Mistryně Coris vás potřebuje. Vystřídám vás tady.
Znáš sirou košileli?
Třepetatá, třepetatá
Jsi proklat, majiteli!
Třepetatá, třepetatá
Teď třeská pleská v ní vánek
Kvílivá jak uplakánek
Vichryvanou, vichryvanou...
-Christian Morgenstern, Košilela
Třepetatá, třepetatá
Jsi proklat, majiteli!
Třepetatá, třepetatá
Teď třeská pleská v ní vánek
Kvílivá jak uplakánek
Vichryvanou, vichryvanou...
-Christian Morgenstern, Košilela
- Gnost Kohn
- Mistr Moderátor
- Příspěvky: 1906
- Registrován: 19.9.2009 11:19:07
- Bydliště: Pandemonium
- Kontaktovat uživatele:
Re: Shisco - první mise
Loď
Mistr jen kývne, zvedne se a nyní již svižně vykročí.
Trvá minimálně deset minut, než se vrátí i s mistryní.
Chytej..
Hodí ti světelný meč a pak si sedne do křesla pilota.
Už tam budeme... snad..
Když vystoupíte během necelé minuty z hyperprostoru, vystoupíte rovnou do středu asteroidového pole.
Jou.. jou jou jou jou... ou
Popíše mistr situaci, když se vyhýbá asteroidům.
Nějak jsi zapomněl pilotovat nebo ne Aerísku.?
Ozve se z komunikačního kanálu hlas mistra Rishe.
Mlč.. pak kdo je tady děcko co Rishíčku?.
Odpoví mu mistr a zaslechtneš uchechtnutí od mistryně.
Na to kolem vás proletí Rishova stíhačka a zase zmizí za asteroidy.
Tvůj dočasný mistr poté nastaví autopilota a vstane.
Schováme se, vylezeme z lodi spodkem a vlezeme do větracích šachet.. jako naposled.
Řekne a udělá pár kroků do chodby, kde začne dupat a skákat.
Jak malej.
Prohlásí mistryně a odstrčí mistra. Na to si klekne a položí ruku na zem.
Však víš, že musím občas upustit.
Pak si všimneš, že se pod rukou mistryně otevřel malý průlez.
Nemám to rád.
Prohlásí mistr a strčí do průlezu hlavu.
Mistr jen kývne, zvedne se a nyní již svižně vykročí.
Trvá minimálně deset minut, než se vrátí i s mistryní.
Chytej..
Hodí ti světelný meč a pak si sedne do křesla pilota.
Už tam budeme... snad..
Když vystoupíte během necelé minuty z hyperprostoru, vystoupíte rovnou do středu asteroidového pole.
Jou.. jou jou jou jou... ou
Popíše mistr situaci, když se vyhýbá asteroidům.
Nějak jsi zapomněl pilotovat nebo ne Aerísku.?
Ozve se z komunikačního kanálu hlas mistra Rishe.
Mlč.. pak kdo je tady děcko co Rishíčku?.
Odpoví mu mistr a zaslechtneš uchechtnutí od mistryně.
Na to kolem vás proletí Rishova stíhačka a zase zmizí za asteroidy.
Tvůj dočasný mistr poté nastaví autopilota a vstane.
Schováme se, vylezeme z lodi spodkem a vlezeme do větracích šachet.. jako naposled.
Řekne a udělá pár kroků do chodby, kde začne dupat a skákat.
Jak malej.
Prohlásí mistryně a odstrčí mistra. Na to si klekne a položí ruku na zem.
Však víš, že musím občas upustit.
Pak si všimneš, že se pod rukou mistryně otevřel malý průlez.
Nemám to rád.
Prohlásí mistr a strčí do průlezu hlavu.
Moderátor roku 2012, 2013, 2015
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
Loď
Mistr beze slova opustil pilotní kabinu a zavřel za sebou dveře do chodby. Já se svalil do pilotního křesla, abych se po chvilce zírání do hyperprostorového nebe uchýlil k meditaci.
Nádech, výdech, nádech, výdech...
Otevřel jsem oči, teprve až se můj mistr společně se svou drahou polovičkou vrátil do kabiny a hodil po mně deaktivovaný světelný meč. Stále ještě nepříliš vzpamatován z meditace jsem ho chytil. Sice jen taktak, ale chytil.
Hmm, jednoduchá rukojeť bez zdobení, čistě funkční... Adeganský krystal? napadlo mě, když jsem si meč zavěšoval na opasek k tomu svému.
Kdoví kde k tomu meči vlastně přišli... Třeba jim ho im memoriam daroval nějaký padlý Jedi ve válce, ikdyž to je vlastně jedno.
Děkuji.
Zvednul jsem se z křesla pilota a pohlédnul na holografická čísla visící nad přístrojovým panelem, která zobrazovala čas do příletu do požadované soustavy. Zbývala necelá minuta.
A skutečně, za malou chvíli loď poskočila a za průzorem se zjevil pás asteroidů. Některé měly přibližně velikost Enklávy Jedi na Dantooine, jiné byly velké pouze jako Aurek mistra Rishe, ovšem i tak mezi nimi měl mistr s neohrabanou starou lodí problémy kličkovat.
Ten Rish vypadá na fajn chlapíka, pomyslel jsem si a pousmál se nad mistrovým poskakováním. Pak už mistryně popošla do chodbičky, aby tam přiložila dlaň k podlaze a otevřela jakýsi průlez.
Jej, co to je? Odpadní šachta? ohrnul jsem nos nad zápachem, který se z otvoru vyvalil.
Dobře, půjdu hned za vámi, mistře Dorne.
Hbitě jsem provedl "výstupní kontrolu", zda mám lékárničku, stimulanty, komlink a oba světelné meče. Pak už jsem jen čekal, připraven na výsadek.
Mistr beze slova opustil pilotní kabinu a zavřel za sebou dveře do chodby. Já se svalil do pilotního křesla, abych se po chvilce zírání do hyperprostorového nebe uchýlil k meditaci.
Nádech, výdech, nádech, výdech...
Otevřel jsem oči, teprve až se můj mistr společně se svou drahou polovičkou vrátil do kabiny a hodil po mně deaktivovaný světelný meč. Stále ještě nepříliš vzpamatován z meditace jsem ho chytil. Sice jen taktak, ale chytil.
Hmm, jednoduchá rukojeť bez zdobení, čistě funkční... Adeganský krystal? napadlo mě, když jsem si meč zavěšoval na opasek k tomu svému.
Kdoví kde k tomu meči vlastně přišli... Třeba jim ho im memoriam daroval nějaký padlý Jedi ve válce, ikdyž to je vlastně jedno.
Děkuji.
Zvednul jsem se z křesla pilota a pohlédnul na holografická čísla visící nad přístrojovým panelem, která zobrazovala čas do příletu do požadované soustavy. Zbývala necelá minuta.
A skutečně, za malou chvíli loď poskočila a za průzorem se zjevil pás asteroidů. Některé měly přibližně velikost Enklávy Jedi na Dantooine, jiné byly velké pouze jako Aurek mistra Rishe, ovšem i tak mezi nimi měl mistr s neohrabanou starou lodí problémy kličkovat.
Ten Rish vypadá na fajn chlapíka, pomyslel jsem si a pousmál se nad mistrovým poskakováním. Pak už mistryně popošla do chodbičky, aby tam přiložila dlaň k podlaze a otevřela jakýsi průlez.
Jej, co to je? Odpadní šachta? ohrnul jsem nos nad zápachem, který se z otvoru vyvalil.
Dobře, půjdu hned za vámi, mistře Dorne.
Hbitě jsem provedl "výstupní kontrolu", zda mám lékárničku, stimulanty, komlink a oba světelné meče. Pak už jsem jen čekal, připraven na výsadek.
Znáš sirou košileli?
Třepetatá, třepetatá
Jsi proklat, majiteli!
Třepetatá, třepetatá
Teď třeská pleská v ní vánek
Kvílivá jak uplakánek
Vichryvanou, vichryvanou...
-Christian Morgenstern, Košilela
Třepetatá, třepetatá
Jsi proklat, majiteli!
Třepetatá, třepetatá
Teď třeská pleská v ní vánek
Kvílivá jak uplakánek
Vichryvanou, vichryvanou...
-Christian Morgenstern, Košilela
- Gnost Kohn
- Mistr Moderátor
- Příspěvky: 1906
- Registrován: 19.9.2009 11:19:07
- Bydliště: Pandemonium
- Kontaktovat uživatele:
Re: Shisco - první mise
Loď
To přežiješ. Já už cítím jenom palivo.
Uchechtne se nad tebou mistr.
Když všichni prolezete průlezem, ocitnete se ve velice úzké a malé šachtě.
Jste na sebe docela namačkaní a mistr musí být navíc ohlý, aby se dalo zavřít víko průlezu.
Začínají se mi vybavovat vzpomínky.
Prohlásí nedlouho poté mistr velice šťastným tónem, skrčí se ještě víc, takže je pohyb téměř nemožný a začne se soukat do něčeho na způsob větrací šachty.
Vždycky ve vhodný okamžik jak vidím.
Řekne mistryně a všimneš si, že jsou oba znatelně v lepší náladě, než před nějakou chvílí.
Postupně se přesunete do místnosti výškově menší než ta před tím, takže nyní mistr musel být na všech čtyřech, mistryně mohla na druhou stranu ještě klečet a ty něco mezi tím.
Doufám, že autopilot nenarazí do asteroidu.
Všimeš si, že mistr už držel v ruce meč a snažil se najít polohu, ve které by nestál ani jednou končetinou na průlezu v podlaze uprostřed "místnosti".
To přežiješ. Já už cítím jenom palivo.
Uchechtne se nad tebou mistr.
Když všichni prolezete průlezem, ocitnete se ve velice úzké a malé šachtě.
Jste na sebe docela namačkaní a mistr musí být navíc ohlý, aby se dalo zavřít víko průlezu.
Začínají se mi vybavovat vzpomínky.
Prohlásí nedlouho poté mistr velice šťastným tónem, skrčí se ještě víc, takže je pohyb téměř nemožný a začne se soukat do něčeho na způsob větrací šachty.
Vždycky ve vhodný okamžik jak vidím.
Řekne mistryně a všimneš si, že jsou oba znatelně v lepší náladě, než před nějakou chvílí.
Postupně se přesunete do místnosti výškově menší než ta před tím, takže nyní mistr musel být na všech čtyřech, mistryně mohla na druhou stranu ještě klečet a ty něco mezi tím.
Doufám, že autopilot nenarazí do asteroidu.
Všimeš si, že mistr už držel v ruce meč a snažil se najít polohu, ve které by nestál ani jednou končetinou na průlezu v podlaze uprostřed "místnosti".
Moderátor roku 2012, 2013, 2015
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
Loď
Hned, jakmile do otvorem prolezl mistr, jsem se vmáčknul za ním. Abych se do těsného prostoru šachty vůbec vešel, musel jsem se pohybovat v dřepu, což bylo značně nepohodlné.
Vzpomínky? To si dokážu představit... pousmál jsem se při pohledu na mistryni Coris lezoucí po kolenou za mnou, jak se zatvářila, když mistr pronesl svou poznámku.
Šachta se najednou ještě více ještě zúžila, což udělalo pohyb kupředu ještě obtížnějším.
Následoval jsem mistrova příkladu a též zaujmul pozici, ve které jsem nestál na poklopu, přičemž jsem se snažil poskládat tak, aby se za mnou vešla ještě Coris.
Tohle mi připomíná Tetris, proletělo mi hlavou.
Mistr už vzal do ruky světelný meč. Já ten svůj zatím nechal viset na opasku, stejně jako ten, co jsem nesl pro mistra Gataria.
Kývnul jsem na mistryni Coris a v duchu se připravil okamžitě vylézt ven, abychom se s ní mohli vydat do dalších šachet.
Doufám, že tam aspoň bude víc místa a míň smradu. Ikdyž nemůžu chtít všechno...
Hned, jakmile do otvorem prolezl mistr, jsem se vmáčknul za ním. Abych se do těsného prostoru šachty vůbec vešel, musel jsem se pohybovat v dřepu, což bylo značně nepohodlné.
Vzpomínky? To si dokážu představit... pousmál jsem se při pohledu na mistryni Coris lezoucí po kolenou za mnou, jak se zatvářila, když mistr pronesl svou poznámku.
Šachta se najednou ještě více ještě zúžila, což udělalo pohyb kupředu ještě obtížnějším.
Následoval jsem mistrova příkladu a též zaujmul pozici, ve které jsem nestál na poklopu, přičemž jsem se snažil poskládat tak, aby se za mnou vešla ještě Coris.
Tohle mi připomíná Tetris, proletělo mi hlavou.
Mistr už vzal do ruky světelný meč. Já ten svůj zatím nechal viset na opasku, stejně jako ten, co jsem nesl pro mistra Gataria.
Kývnul jsem na mistryni Coris a v duchu se připravil okamžitě vylézt ven, abychom se s ní mohli vydat do dalších šachet.
Doufám, že tam aspoň bude víc místa a míň smradu. Ikdyž nemůžu chtít všechno...
Znáš sirou košileli?
Třepetatá, třepetatá
Jsi proklat, majiteli!
Třepetatá, třepetatá
Teď třeská pleská v ní vánek
Kvílivá jak uplakánek
Vichryvanou, vichryvanou...
-Christian Morgenstern, Košilela
Třepetatá, třepetatá
Jsi proklat, majiteli!
Třepetatá, třepetatá
Teď třeská pleská v ní vánek
Kvílivá jak uplakánek
Vichryvanou, vichryvanou...
-Christian Morgenstern, Košilela
- Gnost Kohn
- Mistr Moderátor
- Příspěvky: 1906
- Registrován: 19.9.2009 11:19:07
- Bydliště: Pandemonium
- Kontaktovat uživatele:
Re: Shisco - první mise
Loď
Nějakou dobu trvá, než přistanete a mistryně pak skočí do otevřeného průchodu, kde nějakou dobu vyřezává díru a pak se vrátí k vám do šachty.
Půjdeme... možná ještě..
Řekne mistryně jakmile, ale zdá se, že nejspíše větu nedomyslela, nebo ji spíš nestihla doříct.. z důvodu mistrova přerušení.
Žádný ještě... jdeme... musím si vyřídit účty.
Mistr teď vypadal velice naštvaňe a agresivní tón to podporoval.
Hned na to se v místnosti objeví modrý blesk a udeří přímo do mistra, který si ustele na zemi.
Promiň.... ještě poděkuješ..
Zdroj blesku se ihned odhalil a podíval se na tebe.
Nemám čas ti to vysvětlovat..pak ti to vysvětlí sám, ale za chvíli se probere tak... jdeme?
Pak zmizí opět v šachtě.
Nějakou dobu trvá, než přistanete a mistryně pak skočí do otevřeného průchodu, kde nějakou dobu vyřezává díru a pak se vrátí k vám do šachty.
Půjdeme... možná ještě..
Řekne mistryně jakmile, ale zdá se, že nejspíše větu nedomyslela, nebo ji spíš nestihla doříct.. z důvodu mistrova přerušení.
Žádný ještě... jdeme... musím si vyřídit účty.
Mistr teď vypadal velice naštvaňe a agresivní tón to podporoval.
Hned na to se v místnosti objeví modrý blesk a udeří přímo do mistra, který si ustele na zemi.
Promiň.... ještě poděkuješ..
Zdroj blesku se ihned odhalil a podíval se na tebe.
Nemám čas ti to vysvětlovat..pak ti to vysvětlí sám, ale za chvíli se probere tak... jdeme?
Pak zmizí opět v šachtě.
Moderátor roku 2012, 2013, 2015
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
Loď, hangáry asteroidové stanice
Obouchaný frachťáček se zaklepal jako stará smažka, což bylo znamení, že s ním lodní počítač právě dosednul na podlahu. Všichni tři jsme byli v šachtě naskládaní jako nerfí párky a v skrčení v podřepu čekali, kdy už se poklop pod námi konečně otevře. Netrvalo to příliš dlouho a okamžitě, jak se mi propadla podlaha pod zadkem, mistryně Coris se otvorem protáhla a skrčila se pod loď. Tam zažehnula modrý paprsek svého světelného meče a začala jím vyřezávat kruhový otvor v podlaze.
Po malé chvilce poodstoupila a pomocí Síly vytáhnula vyříznutý kus nahoru, načež deaktivovala světelný meč, pověsila si ho zpátky na opasek a vrátila se za námi do lodi. Chtěla něco říct, ale mistr Dorn ji přerušil překvapivě tvrdým a hněvivým hlasem.
V tom okamžiku jsem pocítil vnuknutí v Síle, které by se dalo přirovnat k pocitu, který se dostaví, když tě z družného hovoru vyruší landspeeder, který prosvištěl dvěstěkilometrovou rychlostí tři metry za tvými zády. Má pravá ruka naprosto bez přemýšlení sjela ke světelnému meči a když si mozek se zpožděním uvědomil, že má kousek před sebou mistrova záda a tím pádem by nebylo moudré ten světelný meč aktivovat, mistr bezvládně klesnul a propadl otvorem k duraocelové podlaze, přičemž mu po těle praskaly modré výboje vybíjející se do kovové podlahy. Byl jsem od mistra pouhý kousíček, když jeho tělo zasáhnul modrý blesk, a jednomu šťavnatějšímu výboji se zalíbila kovová rukojeť světelného meče v mé pravé ruce. Vyjekl jsem bolestí a leknutím.
Co to u huttího slizu bylo? proletělo mi hlavou, když jsem se o pár úderů srdce později vzpamatoval. Pak jsem pohlédnul na mistryni Coris a všechno mi bylo jasné.
Mistře Dorne!
Přiskočil jsem k němu, abych zkontroloval jeho životní funkce. Naštěstí byly v pořádku.
Jak jen mohla?! Vždyť jsou milenci! Pokud je schopná něčeho takového, tak si na ni budu muset dávat zatracený pozor.
Pojďme.
Přistoupil jsem k otvoru a vlezl do něj, světelný meč stále připravený v ruce.
Obouchaný frachťáček se zaklepal jako stará smažka, což bylo znamení, že s ním lodní počítač právě dosednul na podlahu. Všichni tři jsme byli v šachtě naskládaní jako nerfí párky a v skrčení v podřepu čekali, kdy už se poklop pod námi konečně otevře. Netrvalo to příliš dlouho a okamžitě, jak se mi propadla podlaha pod zadkem, mistryně Coris se otvorem protáhla a skrčila se pod loď. Tam zažehnula modrý paprsek svého světelného meče a začala jím vyřezávat kruhový otvor v podlaze.
Po malé chvilce poodstoupila a pomocí Síly vytáhnula vyříznutý kus nahoru, načež deaktivovala světelný meč, pověsila si ho zpátky na opasek a vrátila se za námi do lodi. Chtěla něco říct, ale mistr Dorn ji přerušil překvapivě tvrdým a hněvivým hlasem.
V tom okamžiku jsem pocítil vnuknutí v Síle, které by se dalo přirovnat k pocitu, který se dostaví, když tě z družného hovoru vyruší landspeeder, který prosvištěl dvěstěkilometrovou rychlostí tři metry za tvými zády. Má pravá ruka naprosto bez přemýšlení sjela ke světelnému meči a když si mozek se zpožděním uvědomil, že má kousek před sebou mistrova záda a tím pádem by nebylo moudré ten světelný meč aktivovat, mistr bezvládně klesnul a propadl otvorem k duraocelové podlaze, přičemž mu po těle praskaly modré výboje vybíjející se do kovové podlahy. Byl jsem od mistra pouhý kousíček, když jeho tělo zasáhnul modrý blesk, a jednomu šťavnatějšímu výboji se zalíbila kovová rukojeť světelného meče v mé pravé ruce. Vyjekl jsem bolestí a leknutím.
Co to u huttího slizu bylo? proletělo mi hlavou, když jsem se o pár úderů srdce později vzpamatoval. Pak jsem pohlédnul na mistryni Coris a všechno mi bylo jasné.
Mistře Dorne!
Přiskočil jsem k němu, abych zkontroloval jeho životní funkce. Naštěstí byly v pořádku.
Jak jen mohla?! Vždyť jsou milenci! Pokud je schopná něčeho takového, tak si na ni budu muset dávat zatracený pozor.
Pojďme.
Přistoupil jsem k otvoru a vlezl do něj, světelný meč stále připravený v ruce.
Znáš sirou košileli?
Třepetatá, třepetatá
Jsi proklat, majiteli!
Třepetatá, třepetatá
Teď třeská pleská v ní vánek
Kvílivá jak uplakánek
Vichryvanou, vichryvanou...
-Christian Morgenstern, Košilela
Třepetatá, třepetatá
Jsi proklat, majiteli!
Třepetatá, třepetatá
Teď třeská pleská v ní vánek
Kvílivá jak uplakánek
Vichryvanou, vichryvanou...
-Christian Morgenstern, Košilela
- Gnost Kohn
- Mistr Moderátor
- Příspěvky: 1906
- Registrován: 19.9.2009 11:19:07
- Bydliště: Pandemonium
- Kontaktovat uživatele:
Re: Shisco - první mise
Asteroidová stanice
Plazíte se necelou minutu, než se mistryně zastaví a v šachtě "otočí".
Tak dobře.... aby sis nemyslel že jsme nedůvěřiví parchanti, co nikomu nic neříkají... sice ses ani na nic po cestě moc neptal, ale stejně bys slyšel možná tak polovinu pravdy... Aerys má čas od času problém se sebekontrolou a pokud mají v tomhle prsty ti, kdo si myslím, tak by se hnal přímo na smrt... takhle se mu pročistí hlava.
Na to se otočí, pokračuje šachtou dál a poklepává na dno, nejspíše z důvodu zjištění, jestli pod vámi něco je, nebo ne.
Nemám ponětí, kde vylezeme, co tam najdeme, ale až vylezeme.. možná to budu vědět.... tak... no.. hovořit o připravenosti se v tuto chvíli nedá.
Teď se otočí celá čelem k tobě a přiloží meč na dno šachty.
Něco, než se podíváme, co je pod námi?
Plazíte se necelou minutu, než se mistryně zastaví a v šachtě "otočí".
Tak dobře.... aby sis nemyslel že jsme nedůvěřiví parchanti, co nikomu nic neříkají... sice ses ani na nic po cestě moc neptal, ale stejně bys slyšel možná tak polovinu pravdy... Aerys má čas od času problém se sebekontrolou a pokud mají v tomhle prsty ti, kdo si myslím, tak by se hnal přímo na smrt... takhle se mu pročistí hlava.
Na to se otočí, pokračuje šachtou dál a poklepává na dno, nejspíše z důvodu zjištění, jestli pod vámi něco je, nebo ne.
Nemám ponětí, kde vylezeme, co tam najdeme, ale až vylezeme.. možná to budu vědět.... tak... no.. hovořit o připravenosti se v tuto chvíli nedá.
Teď se otočí celá čelem k tobě a přiloží meč na dno šachty.
Něco, než se podíváme, co je pod námi?
Moderátor roku 2012, 2013, 2015
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160