StorMPM
Moderátor: Moderátoři
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
StorMPM
Křižník Excavator, Briefingová místnost:
Všichni členové čety Bacara, začleněné do 314. legie imperiální armády, už byli přítomní poté, co jako poslední dorazil velitel čety - Ravel Quayle. On se stejně jako ostatní posadil a sledoval majora Hyna Weerjense z 314. legie, jak dokráčel před ně a za ním se rozsvítila holodisplej.
Takže pánové, čeká nás útok na planetu Veraten. Naše trvale umístěné jednotky byly zneutralizovány a nejvyšší vedení planety si myslí, že může vyhlásit nezávislost na Impériu, nehledě na to, že ani nemají jasnou podporu obyvatelstva,
začal všem přednášet, čeho se týkala jejich nadcházející mise a nikomu nemohlo ujít jeho výrazné E v každém slově, které vypustil ze svých úst.
Naneštěstí nemůžeme rovnou začít plnohodnotný útok na místní armádu, protože se zmocnili našich obranných zařízení a utrpěli bychom přílišné ztráty. Imperiální centrum nedovolilo orbitální bombardování, z mně neznámých důvodů, takže to budeme muset vzít hezky postaru a to po zemi,
pokračoval a všichni mohli vidět planetu s bujným zeleným porostem. Zároveň bylo vyznačeno mnoho míst, které byly pokryty proti leteckou obranou.
Naši analytici ale našli několik děr, kde můžeme vysadit několik jedinců, včetně vás. Většina čety Bacara tak bude vysazena na souřadnicích NE-174-52. K dispozici budete mít pouze pěší síly. Vaším prvním úkolem bude dostat se k zařízení 12 kliků od místa vysazené, převzetí kontroly nad protileteckou obranou a to všemi možnými prostředky, a vytvoření výchozího místa pro posily. Jakmile bude pozice zajištěna, tak se na tom místě vylodí zbytek čety Bacara a na zem se dostanou i čety Nurma, Kelson a Wurm. Společně pak budete pokračovat v útoku na hlavní planetární pevnost. Vy se k ní budete blížit od jihu, z východu a západu byste pak měli být posíleni dalšími jednotkami a obsadit tuto pevnost. Všichni obránci na které narazíte považujte za nepřítele a střílejte je na potkání. Zajatce nebereme, byli by pro nás jen přítěží. Nějaké otázky?
představil profil mise, zatímco všichni měli přístup k informacím o pozici NE-174-52. Bylo to v podstatě v lese, kterým měla vést jejich cesta k bodu Aurek, který měli zajistit. Bodu Aurek se dotýkal menší potok, jinak se na něm nacházely dvě přistávací plochy, několik blasterových kanónů a odhadem posádka asi padesáti mužů. Nejvýznačnější však byla pětice automatizovaných AA věží schopných silně pocuchat jakoukoliv leteckou jednotku, která by se jen trochu přiblížila.
-------------------------
Takže, tímto zahajuji StorMPM. Pravidelnost intervalů bude z počátku každých 14 dní, tzn., že první kolo uzavírám 5.6.. Je samozřejmě možnost mezikola, pokud v prvním týdnu podáte nějaké dotazy, nebo upřesnění. Něco vám může samozřejmě prozradit počítač, zbytek směřujte na majora Weerjense. Ten obecně nepatří k populárním postavám, protože je přísný a hodně oddaný režimu impéria.
Všichni členové čety Bacara, začleněné do 314. legie imperiální armády, už byli přítomní poté, co jako poslední dorazil velitel čety - Ravel Quayle. On se stejně jako ostatní posadil a sledoval majora Hyna Weerjense z 314. legie, jak dokráčel před ně a za ním se rozsvítila holodisplej.
Takže pánové, čeká nás útok na planetu Veraten. Naše trvale umístěné jednotky byly zneutralizovány a nejvyšší vedení planety si myslí, že může vyhlásit nezávislost na Impériu, nehledě na to, že ani nemají jasnou podporu obyvatelstva,
začal všem přednášet, čeho se týkala jejich nadcházející mise a nikomu nemohlo ujít jeho výrazné E v každém slově, které vypustil ze svých úst.
Naneštěstí nemůžeme rovnou začít plnohodnotný útok na místní armádu, protože se zmocnili našich obranných zařízení a utrpěli bychom přílišné ztráty. Imperiální centrum nedovolilo orbitální bombardování, z mně neznámých důvodů, takže to budeme muset vzít hezky postaru a to po zemi,
pokračoval a všichni mohli vidět planetu s bujným zeleným porostem. Zároveň bylo vyznačeno mnoho míst, které byly pokryty proti leteckou obranou.
Naši analytici ale našli několik děr, kde můžeme vysadit několik jedinců, včetně vás. Většina čety Bacara tak bude vysazena na souřadnicích NE-174-52. K dispozici budete mít pouze pěší síly. Vaším prvním úkolem bude dostat se k zařízení 12 kliků od místa vysazené, převzetí kontroly nad protileteckou obranou a to všemi možnými prostředky, a vytvoření výchozího místa pro posily. Jakmile bude pozice zajištěna, tak se na tom místě vylodí zbytek čety Bacara a na zem se dostanou i čety Nurma, Kelson a Wurm. Společně pak budete pokračovat v útoku na hlavní planetární pevnost. Vy se k ní budete blížit od jihu, z východu a západu byste pak měli být posíleni dalšími jednotkami a obsadit tuto pevnost. Všichni obránci na které narazíte považujte za nepřítele a střílejte je na potkání. Zajatce nebereme, byli by pro nás jen přítěží. Nějaké otázky?
představil profil mise, zatímco všichni měli přístup k informacím o pozici NE-174-52. Bylo to v podstatě v lese, kterým měla vést jejich cesta k bodu Aurek, který měli zajistit. Bodu Aurek se dotýkal menší potok, jinak se na něm nacházely dvě přistávací plochy, několik blasterových kanónů a odhadem posádka asi padesáti mužů. Nejvýznačnější však byla pětice automatizovaných AA věží schopných silně pocuchat jakoukoliv leteckou jednotku, která by se jen trochu přiblížila.
-------------------------
Takže, tímto zahajuji StorMPM. Pravidelnost intervalů bude z počátku každých 14 dní, tzn., že první kolo uzavírám 5.6.. Je samozřejmě možnost mezikola, pokud v prvním týdnu podáte nějaké dotazy, nebo upřesnění. Něco vám může samozřejmě prozradit počítač, zbytek směřujte na majora Weerjense. Ten obecně nepatří k populárním postavám, protože je přísný a hodně oddaný režimu impéria.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
- East.Wood
- Mistr Jedi
- Příspěvky: 1622
- Registrován: 01.10.2009 15:13:20
- Bydliště: Ostrava
- Kontaktovat uživatele:
Re: StorMPM
Křižník Excavator, briefingová místnost (Ravel Quayle)
Byl jsem povolán do briefingové místnosti. Popravdě to bylo v poslední době normální. Cvičení, schůzka nižších důstojníků, večeře s velitelem. Pořád se něco dělo, takže tohle hlášení ani v nejmenším nevzbuzovalo mou pozornost. A to ani ve chvíli, kdy jsem vešel a uviděl některé chlapce z naší čety. Podíval jsem se na majora Weerjense, velitele legie. Pokynul jsem hlavou a zasalutoval mu.
"Pane!"
Popravdě jsem ho nemusel, to asi nikdo z mých kolegů. Ale rozkazy si člověk nevybírá...
"Tak co kluci, jak jste se vyspali?"
Místo pozdravu olohlasná otázka, při níž jsem se jen natočil k mužstvu, ale na nikoho jsem se přímo nedíval. Otázka, mířící na moje muže, byla spíš zdvořilostní. Vždyť jak se může voják Impéria vyspat, když armáda je v osledních měsících stále na nohou, aby uspokojila Císařovy rozkazy?
Kdepak, mnohem více se vyspí astromechanický droid, když ho přepnou do úsporného režimu...
Když major začal s vysvětlováním a následnou instruktáží, říkal jsem si, že nás čeká zase jeden dobrej den. Už jsem zažil pár výcvikových akcí, ale tohle znělo dost zajímavě. Ale pro důstojníka, jenž neprošel žádným ostrým bojem, to mohla být taky jízdenka na onen svět. Honily se mi hlavou myšlenky, které občas mívám, když se mi nějaký rozkaz nelíbí. Jenže jsem se dal na dráhu velitele v armádě a nechtěl jsem ji zahodit jen pro nějakou vrtochu. Řekl jsem si, že když se osvědčím v boji, možná pak na mě budou majoři a kapitáni nahlížet jako na schopného.
Kdyby z toho alespoň koukal týdenní opušťák, až bude po všem... tomu přece říkám motivace!
Jak major hovořil, trochu jsem si projel údaje o planetě, na které jsem ještě nikdy nebyl. Následně jsem počkal, jestli se ostatní budou na něco ptát. Já sám jsem vyčkával.
Byl jsem povolán do briefingové místnosti. Popravdě to bylo v poslední době normální. Cvičení, schůzka nižších důstojníků, večeře s velitelem. Pořád se něco dělo, takže tohle hlášení ani v nejmenším nevzbuzovalo mou pozornost. A to ani ve chvíli, kdy jsem vešel a uviděl některé chlapce z naší čety. Podíval jsem se na majora Weerjense, velitele legie. Pokynul jsem hlavou a zasalutoval mu.
"Pane!"
Popravdě jsem ho nemusel, to asi nikdo z mých kolegů. Ale rozkazy si člověk nevybírá...
"Tak co kluci, jak jste se vyspali?"
Místo pozdravu olohlasná otázka, při níž jsem se jen natočil k mužstvu, ale na nikoho jsem se přímo nedíval. Otázka, mířící na moje muže, byla spíš zdvořilostní. Vždyť jak se může voják Impéria vyspat, když armáda je v osledních měsících stále na nohou, aby uspokojila Císařovy rozkazy?
Kdepak, mnohem více se vyspí astromechanický droid, když ho přepnou do úsporného režimu...
Když major začal s vysvětlováním a následnou instruktáží, říkal jsem si, že nás čeká zase jeden dobrej den. Už jsem zažil pár výcvikových akcí, ale tohle znělo dost zajímavě. Ale pro důstojníka, jenž neprošel žádným ostrým bojem, to mohla být taky jízdenka na onen svět. Honily se mi hlavou myšlenky, které občas mívám, když se mi nějaký rozkaz nelíbí. Jenže jsem se dal na dráhu velitele v armádě a nechtěl jsem ji zahodit jen pro nějakou vrtochu. Řekl jsem si, že když se osvědčím v boji, možná pak na mě budou majoři a kapitáni nahlížet jako na schopného.
Kdyby z toho alespoň koukal týdenní opušťák, až bude po všem... tomu přece říkám motivace!
Jak major hovořil, trochu jsem si projel údaje o planetě, na které jsem ještě nikdy nebyl. Následně jsem počkal, jestli se ostatní budou na něco ptát. Já sám jsem vyčkával.
Naposledy upravil(a) East.Wood dne 23.5.2016 16:31:06, celkem upraveno 1 x.
"V hloubi duše jsem rebel. Kdykoli mi někdo řekne, že trend je takový a takový, hned se vydávám opačným směrem."
Clint Eastwood
Clint Eastwood
Re: StorMPM
Křižník Excavator, briefingová místnost: (Thane)
Několik posledních týdnů jsem trávil s ostatními na palubě Excavatoru. Měl jsem radost, že se konečně chystáme do akce, ale docela se to vleklo a navíc cíl naší cesty nebyl pořád jasný. Mezi vojáky v naší jednotce jsem našel spřízněné duše, ale i takové jedince, o kterých jsem neměl valné mínění.
Koukám na tebe, vědátore.
Faktem bylo, že opravdu všechny poznám až v boji. Tam se teprve uvidí, co jsou zač. Docela jsem se na to těšil. Hlavně proto, že už jsem sakra dlouho nikoho nezabil. Cvičil jsem denně, velice pečlivě a myslím, že se mi podařilo své schopnosti vyšponovat na maximum, ale i to se ukáže až v boji proti myslícím cílům, které nemají za úkol nechat se zabít.
Seděl jsem v briefingové místnosti a vyčkával. Čekalo se jenom na poručíka Quaylea. Poručíka, který v životě nebyl v akci. Možná bych se měl se Zolomonem vsadit jak dlouho to bude trvat, než ho někdo zabije.
V každém případě to bylo menší zlo. Tím větším byl náš major. Od pohledu kretén, kterýho bych v minulym životě zastřelil i zadarmo. Kdyby na to došlo, musel bych rychle, protože bych určitě nebyl jediný. Stačilo se rozhlédnout po místnosti a kandidátů na kata bych našel hned několik.
Když se konečně poručík dostavil, ignoroval jsem jeho dotaz a soustředil se na majorův proslov. Důvod mise mě celkem ani nezajímal, důležitá byla pouze cesta a cíl.
Jasně, kdyby povolili bombardování, tak tady nesedíme. to dalo rozum.
Veraten byl lesy zarostlá planeta. Těšil jsem se do skutečné přírody, byť to znamenalo ztížený postup a větší obezřetnost. Naštěstí máme šikovné scouty. Plán mise byl celkem jasný. Jasné bylo i to, že cesta k cíly rozhodně tak snadná nebude. Z popisu bylo jasné, že místní jsou velice dobře vybaveni a nedají protileteckou obranu a pevnost zadarmo.
"Máme nějaké přesnější informace o posádce protiletecké základny, zejména co se týče arzenálu a výcviku, pane?" zeptal sem se na to, co bylo pro pěší útok zdaleka nejdůlěžitější. Počet byl jedna věc, ale bylo by záhodno vědět, jestli stojíme proti domobraně, která si nasere do kalhot jak nás uvidí, nebo proti profesionální armádě, která zná místní terén do posledního kamene a postup by nám značně ztížila.
Několik posledních týdnů jsem trávil s ostatními na palubě Excavatoru. Měl jsem radost, že se konečně chystáme do akce, ale docela se to vleklo a navíc cíl naší cesty nebyl pořád jasný. Mezi vojáky v naší jednotce jsem našel spřízněné duše, ale i takové jedince, o kterých jsem neměl valné mínění.
Koukám na tebe, vědátore.
Faktem bylo, že opravdu všechny poznám až v boji. Tam se teprve uvidí, co jsou zač. Docela jsem se na to těšil. Hlavně proto, že už jsem sakra dlouho nikoho nezabil. Cvičil jsem denně, velice pečlivě a myslím, že se mi podařilo své schopnosti vyšponovat na maximum, ale i to se ukáže až v boji proti myslícím cílům, které nemají za úkol nechat se zabít.
Seděl jsem v briefingové místnosti a vyčkával. Čekalo se jenom na poručíka Quaylea. Poručíka, který v životě nebyl v akci. Možná bych se měl se Zolomonem vsadit jak dlouho to bude trvat, než ho někdo zabije.
V každém případě to bylo menší zlo. Tím větším byl náš major. Od pohledu kretén, kterýho bych v minulym životě zastřelil i zadarmo. Kdyby na to došlo, musel bych rychle, protože bych určitě nebyl jediný. Stačilo se rozhlédnout po místnosti a kandidátů na kata bych našel hned několik.
Když se konečně poručík dostavil, ignoroval jsem jeho dotaz a soustředil se na majorův proslov. Důvod mise mě celkem ani nezajímal, důležitá byla pouze cesta a cíl.
Jasně, kdyby povolili bombardování, tak tady nesedíme. to dalo rozum.
Veraten byl lesy zarostlá planeta. Těšil jsem se do skutečné přírody, byť to znamenalo ztížený postup a větší obezřetnost. Naštěstí máme šikovné scouty. Plán mise byl celkem jasný. Jasné bylo i to, že cesta k cíly rozhodně tak snadná nebude. Z popisu bylo jasné, že místní jsou velice dobře vybaveni a nedají protileteckou obranu a pevnost zadarmo.
"Máme nějaké přesnější informace o posádce protiletecké základny, zejména co se týče arzenálu a výcviku, pane?" zeptal sem se na to, co bylo pro pěší útok zdaleka nejdůlěžitější. Počet byl jedna věc, ale bylo by záhodno vědět, jestli stojíme proti domobraně, která si nasere do kalhot jak nás uvidí, nebo proti profesionální armádě, která zná místní terén do posledního kamene a postup by nám značně ztížila.
“There’s no blade as keen as surprise.”
Re: StorMPM
Křižník Excavator, briefingová místnost (Xavier "Blb" Gord)
Ovládl jsem se a neoznámil poručíkovi na jeho dotaz, že to doteť šlo. Neboť mě vzbudil s příjemné dřímoty. Nechtěl jsem si to u něj rozházet hned na úplném začátku a mírně se narovnal, aby to vypadalo že poslouchám. Což jsem vlastně i začal, neboť brífing začal.
Oddřít krvavou práci, aby zbytek mohl v klidu přistát a dál s nima táhnout.
Dalo se čekat, že dostaneme nějakou jobovku, ale tohle?
A na tohle dostaneme gumu bez sebemenších zkušeností? No supr.
I když já si neměl co stěžovat. On už si s ostatníma alespoň prošel nějakym tim cvičením. Já byl úplnej nováček.
Na otázku, zda máme otázky jsem jen zavrtěl hlavou a v duchu políbil své pozadí na rozloučenou.
Ovládl jsem se a neoznámil poručíkovi na jeho dotaz, že to doteť šlo. Neboť mě vzbudil s příjemné dřímoty. Nechtěl jsem si to u něj rozházet hned na úplném začátku a mírně se narovnal, aby to vypadalo že poslouchám. Což jsem vlastně i začal, neboť brífing začal.
Oddřít krvavou práci, aby zbytek mohl v klidu přistát a dál s nima táhnout.
Dalo se čekat, že dostaneme nějakou jobovku, ale tohle?
A na tohle dostaneme gumu bez sebemenších zkušeností? No supr.
I když já si neměl co stěžovat. On už si s ostatníma alespoň prošel nějakym tim cvičením. Já byl úplnej nováček.
Na otázku, zda máme otázky jsem jen zavrtěl hlavou a v duchu políbil své pozadí na rozloučenou.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
- Merthor
- Rytíř Jedi
- Příspěvky: 668
- Registrován: 28.3.2013 18:07:44
- Bydliště: Jedno malé moravské město
Re: StorMPM
Křižník Excavator, briefingová místnost (Ognif "Brainy" Swirlson)
Četa sestávala ... jistě, z těch Weerjensových chlápků v bílé zbroji. Jinak odhodlaných šílenců včetně mě samého, tmelu v podobě vojenského prostředí a nutnosti podělit se o uzavřený prostor Excavatoru. S tou realitou jsem se smířil už na akademii.
Zároveň jsem začal chápat, proč jsou mezi kadety ve výcviku tolik populární slova písně Now Im The General At The Ministry.
Nyní jsem se vsunul na zbylé místo mezi ostatními, posadil se a krátce se rozhlédl. Jejich případným kradmých pohledům, jsem nevěnoval velkou pozornost. Na poručíkův pozdrav jsem rovněž nereagoval. Poručík nebyl ostřílený veterán. Zato byl z těch důstojníků, se kterými se dá vyjít. Nicméně jeho dotaz zvláštně kontrastoval se situací. Vlastně nebylo co odpovědět.
Když jste opakovaně poslouchali majorův procítěný projev, jenž si mimochodem formou nezadal ani s nejroztržitějšími postaršími badateli, rozhodně se hodila plná výbava včetně helmy, aby si nevšimnul, jak se občas bráníte cukání v koutcích. Obsah sdělení ovšem ke smíchu nebyl. Dobře, kdesi se cosi semlelo, nejspíš někdo něco pokazil a my to máme vyžehlit.
Ne, ačkoliv tenhle malý pochod okořeněný špetkou adrenalinu přestavoval první akci se skutečnou jednotkou, necítil jsem se zdaleka tak nervózní jako při výcviku. Jen jsem doufal ve svou schopnost převést základy získané z výcviku do praxe.
Během promítání profilu planety jsem se zaměřit na informace o jejím přirozeném prostředí. Gravitaci, atmosféře, podrobnějším určení biotopů. Krom jistoty stran znalostí z biologie, bylo podmínkou obsazení bodu Aurek, k němu po překonání nejmíň 12cti kliků vůbec dorazit. Pár konkrétních typů prostředí mohlo hrát větší roli, než dalších 50 mužů obrany.
To chtělo aplikovat zcela neweerjensovskou metodu. Snad bych si mohl i najít pár detailních informací, jako součást přípravy.
Myšlenek mi hlavou běhala spousta. Jenže se málokterá dala zformulovat do otázky mířené přímo na našeho majora.
Zaprvé jsem už, nechat se vyhnat ze strategických pozic, z celé soustavy a opuštění obranné techniky považoval za kumšt, svědčící o náročnosti našeho úkolu. Takže se budeme muset dost snažit. Zadruhé by mě zajímal výsledek té taktické analýzy. Pokud by byla protiletecká obrana skutečně tak nebezpečná, silná a výhodně rozmístěná, nastal by zásadní okamžik hned s provedením výsadku. V opačném případě, mohl teoreticky major na začátku nasadit větší uskupení. Zatřetí existovala skupina lidí, preferující experiment s trochou tekutého vodíku a kyslíku, před experimentem s větším množstvím jiných látek.
Mimo to jsem spolkl poznámku, že se samozřejmě v Galaxii děje spousta divných věcí, ve vojenských akcích se běžně zabíjí, používají se ničivé zbraně, což je všechno normální. Přesto ... kdyby Weerjens havaroval na tom nejpustějším z asteroidů, zřejmě by ho zato nechal orbitálně bombardovat a bez milosti zastřelit všechny jeho obyvatele včetně bakterií.
Četa sestávala ... jistě, z těch Weerjensových chlápků v bílé zbroji. Jinak odhodlaných šílenců včetně mě samého, tmelu v podobě vojenského prostředí a nutnosti podělit se o uzavřený prostor Excavatoru. S tou realitou jsem se smířil už na akademii.
Zároveň jsem začal chápat, proč jsou mezi kadety ve výcviku tolik populární slova písně Now Im The General At The Ministry.
Nyní jsem se vsunul na zbylé místo mezi ostatními, posadil se a krátce se rozhlédl. Jejich případným kradmých pohledům, jsem nevěnoval velkou pozornost. Na poručíkův pozdrav jsem rovněž nereagoval. Poručík nebyl ostřílený veterán. Zato byl z těch důstojníků, se kterými se dá vyjít. Nicméně jeho dotaz zvláštně kontrastoval se situací. Vlastně nebylo co odpovědět.
Když jste opakovaně poslouchali majorův procítěný projev, jenž si mimochodem formou nezadal ani s nejroztržitějšími postaršími badateli, rozhodně se hodila plná výbava včetně helmy, aby si nevšimnul, jak se občas bráníte cukání v koutcích. Obsah sdělení ovšem ke smíchu nebyl. Dobře, kdesi se cosi semlelo, nejspíš někdo něco pokazil a my to máme vyžehlit.
Ne, ačkoliv tenhle malý pochod okořeněný špetkou adrenalinu přestavoval první akci se skutečnou jednotkou, necítil jsem se zdaleka tak nervózní jako při výcviku. Jen jsem doufal ve svou schopnost převést základy získané z výcviku do praxe.
Během promítání profilu planety jsem se zaměřit na informace o jejím přirozeném prostředí. Gravitaci, atmosféře, podrobnějším určení biotopů. Krom jistoty stran znalostí z biologie, bylo podmínkou obsazení bodu Aurek, k němu po překonání nejmíň 12cti kliků vůbec dorazit. Pár konkrétních typů prostředí mohlo hrát větší roli, než dalších 50 mužů obrany.
To chtělo aplikovat zcela neweerjensovskou metodu. Snad bych si mohl i najít pár detailních informací, jako součást přípravy.
Myšlenek mi hlavou běhala spousta. Jenže se málokterá dala zformulovat do otázky mířené přímo na našeho majora.
Zaprvé jsem už, nechat se vyhnat ze strategických pozic, z celé soustavy a opuštění obranné techniky považoval za kumšt, svědčící o náročnosti našeho úkolu. Takže se budeme muset dost snažit. Zadruhé by mě zajímal výsledek té taktické analýzy. Pokud by byla protiletecká obrana skutečně tak nebezpečná, silná a výhodně rozmístěná, nastal by zásadní okamžik hned s provedením výsadku. V opačném případě, mohl teoreticky major na začátku nasadit větší uskupení. Zatřetí existovala skupina lidí, preferující experiment s trochou tekutého vodíku a kyslíku, před experimentem s větším množstvím jiných látek.
Mimo to jsem spolkl poznámku, že se samozřejmě v Galaxii děje spousta divných věcí, ve vojenských akcích se běžně zabíjí, používají se ničivé zbraně, což je všechno normální. Přesto ... kdyby Weerjens havaroval na tom nejpustějším z asteroidů, zřejmě by ho zato nechal orbitálně bombardovat a bez milosti zastřelit všechny jeho obyvatele včetně bakterií.
Válku vedou národy, ale jsou to lidské bytosti, které musí platit.
A těm z nás kdo přežili, zůstala v pamětech hanba, bída a krveprolití.
- epilog Trojské Heleny -
A těm z nás kdo přežili, zůstala v pamětech hanba, bída a krveprolití.
- epilog Trojské Heleny -
- Marinho
- Mistr Moderátor
- Příspěvky: 413
- Registrován: 16.2.2012 21:17:57
- Bydliště: Elpizies
- Kontaktovat uživatele:
Re: StorMPM
Křižník Excavator, briefingová místnost (Gyzbon "Kib" Kibitrom)
Zrovna jsem do protokolů zapisoval výsledky testů tělesné zdatnosti, které každý z čety musí pravidelně podstupovat společně s vyhodnocení střelby, když část čety dostala rozkaz dostavit se do jedné z briefingových místností na lodi. Vzal jsem si tedy protokoly s sebou a okamžitě se vydal do příslušné místnosti. Cestou jsem jedním okem koukal kolem sebe, abych do někoho nevrazil a jedním jsem zapisoval údaje do datapadu. V místnosti jsem byl mezi prvními, posadil jsem se tedy na kraj první řady a než začal briefing, měl jsem práci hotovou a odeslanou. Velitel Quayl došel jako poslední, proto jsem mu jen pokynul hlavou na pozdrav a nesalutoval jsem. Hned na začátku mě a jistě i dalším došlo, že nás čeká první ostrá mise. A rozhodně to nebude žádná sranda, útok v první linii proti opevněnému nepříteli v omezené síle a bez jakékoliv znatelné podpory. Stáhl jsem si do datapadu projekce, které major ukazoval a snažil jsem se aplikovat teoretické znalosti, které jsem získal při přípravách na důstojnické zkoušky. Vysazení v lese, to znamená vzít s sebou odpovídající maskování a dostatek munice, ovšem současně se nesmíme přetížit, máme ušlapat minimálně 12 kliků náročným terénem. Vzhledem ke specializacím přítomných jsem v tomto neviděl velký problém, jsou zde schopní vojáci a průzkumníci a ostrá akce většině z nich není cizí. Poté major zmínil obsazené základny protiletadlové ochrany a dalších klíčových míst. To, že analytici dokázali najít skulinu mohlo znamenat buď to, že při stavbě základen s touto situací počítali a záměrně nepokryli celou planetu, nebo se některým posádkám podařilo zcela zničit některé základny a povstalci je zatím nedokázali nahradit nebo zprovoznit.
Snad se ti chytrolíni nepřepočítali a při vstupu do atmosféry neschytáme plnou dávku.
Pomyslel jsem si a přeběhl mi při té myšlence mráz po zádech. Netrčel jsem tady tak dlouho, abych chcípl při výsadku bez jediného výstřelu. Na konci briefingu jsem se rozhlédl po přítomných. Velitel se tvářil uvolněně, což nemuselo znamenat nic dobrého, ale je mou povinností ho podpořit. A ostatním se ve tvářích zračil odhodlaný výraz, z čehož jsem měl radost. Uvidíme, jak se změní v momentě, kdy kolem nás začne rachot. Své věci jsem si složil do komínku a čekal jsem na povel k rozchodu.
Pane, v jaké fázi operace můžeme počítat alespoň s omezenou orbitální podporou?
Nedalo mi a ozval jsem se s dotazem. Měl jsem ale pochybnosti o tom, že takovou podporu dostaneme. Pochopil jsem, že armáda nedovolí námořnictvu rozcupovat pracně vystavěné základny, ale snad se najde nějaká vůle snížit naše ztráty a případně zabránit selhání celé operace.
Zrovna jsem do protokolů zapisoval výsledky testů tělesné zdatnosti, které každý z čety musí pravidelně podstupovat společně s vyhodnocení střelby, když část čety dostala rozkaz dostavit se do jedné z briefingových místností na lodi. Vzal jsem si tedy protokoly s sebou a okamžitě se vydal do příslušné místnosti. Cestou jsem jedním okem koukal kolem sebe, abych do někoho nevrazil a jedním jsem zapisoval údaje do datapadu. V místnosti jsem byl mezi prvními, posadil jsem se tedy na kraj první řady a než začal briefing, měl jsem práci hotovou a odeslanou. Velitel Quayl došel jako poslední, proto jsem mu jen pokynul hlavou na pozdrav a nesalutoval jsem. Hned na začátku mě a jistě i dalším došlo, že nás čeká první ostrá mise. A rozhodně to nebude žádná sranda, útok v první linii proti opevněnému nepříteli v omezené síle a bez jakékoliv znatelné podpory. Stáhl jsem si do datapadu projekce, které major ukazoval a snažil jsem se aplikovat teoretické znalosti, které jsem získal při přípravách na důstojnické zkoušky. Vysazení v lese, to znamená vzít s sebou odpovídající maskování a dostatek munice, ovšem současně se nesmíme přetížit, máme ušlapat minimálně 12 kliků náročným terénem. Vzhledem ke specializacím přítomných jsem v tomto neviděl velký problém, jsou zde schopní vojáci a průzkumníci a ostrá akce většině z nich není cizí. Poté major zmínil obsazené základny protiletadlové ochrany a dalších klíčových míst. To, že analytici dokázali najít skulinu mohlo znamenat buď to, že při stavbě základen s touto situací počítali a záměrně nepokryli celou planetu, nebo se některým posádkám podařilo zcela zničit některé základny a povstalci je zatím nedokázali nahradit nebo zprovoznit.
Snad se ti chytrolíni nepřepočítali a při vstupu do atmosféry neschytáme plnou dávku.
Pomyslel jsem si a přeběhl mi při té myšlence mráz po zádech. Netrčel jsem tady tak dlouho, abych chcípl při výsadku bez jediného výstřelu. Na konci briefingu jsem se rozhlédl po přítomných. Velitel se tvářil uvolněně, což nemuselo znamenat nic dobrého, ale je mou povinností ho podpořit. A ostatním se ve tvářích zračil odhodlaný výraz, z čehož jsem měl radost. Uvidíme, jak se změní v momentě, kdy kolem nás začne rachot. Své věci jsem si složil do komínku a čekal jsem na povel k rozchodu.
Pane, v jaké fázi operace můžeme počítat alespoň s omezenou orbitální podporou?
Nedalo mi a ozval jsem se s dotazem. Měl jsem ale pochybnosti o tom, že takovou podporu dostaneme. Pochopil jsem, že armáda nedovolí námořnictvu rozcupovat pracně vystavěné základny, ale snad se najde nějaká vůle snížit naše ztráty a případně zabránit selhání celé operace.
"Admini nejsou banda emocionálně nestabilních hňupů."
- MrTukan
jako moderátor i hráč odpovídám ve všední dny mezi 8:00 a 16:00 až na ojedinělé výjimky
- MrTukan
jako moderátor i hráč odpovídám ve všední dny mezi 8:00 a 16:00 až na ojedinělé výjimky
- Dash Spience
- Seržant
- Příspěvky: 985
- Registrován: 09.9.2007 09:11:25
- Bydliště: Nar Shaddaa
- Kontaktovat uživatele:
Re: StorMPM
Křižník Excavator, briefingová místnost (Destro)
Tohle nic nedělání mě dokázalo sežrat. Už dlouho jsem vůbec nic nevyhodil do vzduchu. Přebytečný čas jsem trávil na střelnici a stejně to neutíkalo. Trénoval jsem rychlou střelbu z ručního blasteru na cíl, když jsem dostal zprávu o tom, že se máme dostavit do brífingové místnosti. Stejně jsem ještě dostřílel než jsem se tam vydal. Nerad jsem přerušoval svůj trénink, to jsem potom měl chuť něco vyhodit do vzduchu a to se prý nesmí nebo aspoň na palubě lodi ne. Došel jsem do brífingové místnosti jako jeden z posledních, ale přeci jenom před poručíkem, který měl pocit, že musí být sdílný. Jeho dotaz jsem ignoroval, stejně nechtěl odpověď. Opřel jsem se pohodlně do křesla a poslouchal majorův proslov. Rozhodně jsem nechápal proč se nepovolilo orbitální bombardování, pokud napadli a zničili naše síly na planetě, tak nemá cenu jednat v rukavičkách a ani s nima nikdo jednat nebude. Pokud máme neutralizovat AA zbraně, tak to znamená i pomocí výbušnin a v tu chvíli mě zasvítili oči.
No zní to, že nám tam pěkně připálí prdel.
Suše zkonstatuji pro ty, kteří sedí vedle mě, tak aby to neslyšel poručík ani major. Nemám nejmenší starost o náš výcvik, ale tohle je krásný případ té mise, do které nejdete rádi ať jste fanatik nebo ne.
Tohle nic nedělání mě dokázalo sežrat. Už dlouho jsem vůbec nic nevyhodil do vzduchu. Přebytečný čas jsem trávil na střelnici a stejně to neutíkalo. Trénoval jsem rychlou střelbu z ručního blasteru na cíl, když jsem dostal zprávu o tom, že se máme dostavit do brífingové místnosti. Stejně jsem ještě dostřílel než jsem se tam vydal. Nerad jsem přerušoval svůj trénink, to jsem potom měl chuť něco vyhodit do vzduchu a to se prý nesmí nebo aspoň na palubě lodi ne. Došel jsem do brífingové místnosti jako jeden z posledních, ale přeci jenom před poručíkem, který měl pocit, že musí být sdílný. Jeho dotaz jsem ignoroval, stejně nechtěl odpověď. Opřel jsem se pohodlně do křesla a poslouchal majorův proslov. Rozhodně jsem nechápal proč se nepovolilo orbitální bombardování, pokud napadli a zničili naše síly na planetě, tak nemá cenu jednat v rukavičkách a ani s nima nikdo jednat nebude. Pokud máme neutralizovat AA zbraně, tak to znamená i pomocí výbušnin a v tu chvíli mě zasvítili oči.
No zní to, že nám tam pěkně připálí prdel.
Suše zkonstatuji pro ty, kteří sedí vedle mě, tak aby to neslyšel poručík ani major. Nemám nejmenší starost o náš výcvik, ale tohle je krásný případ té mise, do které nejdete rádi ať jste fanatik nebo ne.
,,Nepřítel mého nepřítele je stále ještě i můj nepřítel."
Alpha-63 Dash
Alpha-63 Dash
- Gnost Kohn
- Mistr Moderátor
- Příspěvky: 1906
- Registrován: 19.9.2009 11:19:07
- Bydliště: Pandemonium
- Kontaktovat uživatele:
Re: StorMPM
Křižník Excavator, Briefingová místnost: (Raime Zolomon)
Co dělá perfekcionalisticky narcistické psycho mezi misemi? Přece se připravuje na mise. Co jiného by taky psychopat bez zájmů, které by nezahrnovaly bolest a zabíjení lidí mohl dělat.
Musím říct, že z komand jsem si docela zvykl na to, že nás pořád posílají na sebevraždu. Vojáků mají plno, ale přesvědčit je, že jsme nejlepší... že jsem nejlepší to je právě to, o co tu jde. Přežít a splnit misi. Na druhou stranu, kam mě to dostalo? Přece sem. Idioti, kdyby tenkrát řekli o co vlastně jde, nemusel jsem teď být tady. Ale já jim ještě ukážu.
Všechno bobardovat z orbity chtějí jen zbabělci. Je to nepraktické pro ekosystém i infrastrukturu. Takhle zaútočíme, jako skalpel a necháme po sobě jen mrtvoly, které budou vyprávět příběh o moci Impéria a osudu těch, kteří se vzepřou. Což ale nic nemění na tom, že je to další sebevražda. Jsme speciální jednotka, ale pořád jsme pro ně postradatelní.
Žádní zajatci, to se mi zamlouvá. Ještě se táhnout s další zátěží, nebo je nechat neutralizované, aby se z toho dostali a upozornili na nás... to sotva. Ušklíbl jsem se v duchu a koukl po ostatních.
Chtěl jsem se zeptat, zda se k někomu, koho potkáme máme chovat, jako k občanům Impréria, ale odpověď jsem vlastně již dostal a pokud bude potřeba, nějak se ty přístupové kódy a pohyby hlídek získat musejí.
Co dělá perfekcionalisticky narcistické psycho mezi misemi? Přece se připravuje na mise. Co jiného by taky psychopat bez zájmů, které by nezahrnovaly bolest a zabíjení lidí mohl dělat.
Musím říct, že z komand jsem si docela zvykl na to, že nás pořád posílají na sebevraždu. Vojáků mají plno, ale přesvědčit je, že jsme nejlepší... že jsem nejlepší to je právě to, o co tu jde. Přežít a splnit misi. Na druhou stranu, kam mě to dostalo? Přece sem. Idioti, kdyby tenkrát řekli o co vlastně jde, nemusel jsem teď být tady. Ale já jim ještě ukážu.
Všechno bobardovat z orbity chtějí jen zbabělci. Je to nepraktické pro ekosystém i infrastrukturu. Takhle zaútočíme, jako skalpel a necháme po sobě jen mrtvoly, které budou vyprávět příběh o moci Impéria a osudu těch, kteří se vzepřou. Což ale nic nemění na tom, že je to další sebevražda. Jsme speciální jednotka, ale pořád jsme pro ně postradatelní.
Žádní zajatci, to se mi zamlouvá. Ještě se táhnout s další zátěží, nebo je nechat neutralizované, aby se z toho dostali a upozornili na nás... to sotva. Ušklíbl jsem se v duchu a koukl po ostatních.
Chtěl jsem se zeptat, zda se k někomu, koho potkáme máme chovat, jako k občanům Impréria, ale odpověď jsem vlastně již dostal a pokud bude potřeba, nějak se ty přístupové kódy a pohyby hlídek získat musejí.
Moderátor roku 2012, 2013, 2015
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
![Obrázek](http://i.imgur.com/pTBC6QV.jpg)
"Ó, padlý Cherube, mdlít ve práci
či muce - bídno vždy! tím jist však buď,
že dobrý čin již není úkol náš:
leč zlo vždy plodit pouhá naše slast!"
John Milton, Ztracený Ráj; kniha první, 157-160
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: StorMPM
Křižník Excavator, Briefingová místnost: (Celý tým)
Velitel týmu sice mlčel při možnosti dotazů, ale zastoupili jej jiní z jeho týmu, kteří si vyžádali upřesňující informace. Major Weerjens všem věnoval nepříliš povzbudivý pohled a zalistoval ve svém datapadu, který měl po ruce jako pomůcku při tomhle briefingu.
Stanice protiletecké obrany, která je vaším cílem byla konstruována pro posádku patnácti až dvaceti mužů, z logistických důvodů jsem tam měli pět mužů a samozřejmě plnou zbrojnici. Nemáme potvrzené informace, nicméně lze očekávat, že tam nepřítel umístil právě tolik lidí a že budou vyzbrojeni naším vybavením, takže nejspíš E-11 s dostatkem munice,
odpověděl nejprve na otázku Thanea, i když to spíše vypadalo jako směsice spekulací.
Jako na dalšího se otočil na Kiba.
Orbitální podpora nepřichází v úvahu - jedním z důvodů je obsazení našeho zařízení nazpět, to mi vlastně připomíná, že kritické zařízení byste neměli ničit, jen získat pod kontrolu, příkladem budiž právě protiletecké kanóny,
odpověděl negativně major a dál se Kibem nehodlal zajímat.
U pevnosti a dál, jakou mají k dispozici těžkou techniku?
přidal se s dotazem další z členů čety Bacara, velitel tanku Kim Renersson, vysoký blonďatý, modré oči a pečlivě upravená uniforma. Podle původních instrukců se měl ke zbytku i s tankem připojit později.
Lze předpokládat, že mají k dispozici vše těžké, co jsme měli na základnách, takže základna by mohla mí k dispozici dva turbolasery třídy I a na základě byla i četa tanků S-1, ale nepředpokládáme, že by byli je schopně pilotovat,
odpověděl major a Renersson si pro sebe utrousil tichou poznámku ve stylu "řekl idiot, co v tom životě neseděl". Na nic dalšího se ale neptal, protože neočekával nějaké další informace a místo toho se otočil k veliteli.
Poručíku Quayle, předpokládám, že tu pozici řádně prověříme, abychom získali nějaké spolehlivé informace a nevlítli tam jak banthy na porážku, skauty tu máme slušné,
poznamenal Kim úplně ignorují majora u stolku, jenž překvapením, že byl přerušen nedovedl nic dalšího říci.
To bude všechno, další informace předám poručíkovi, první skupina zahajuje útok za dvě hodiny, jakmile vystoupíme z hyperprostoru, pohov,
dodal nakonec major, něco si s trpkou poznámkou poznamenal a pak spěšně opustil místnost zanechávajíc tam zbytek čety Bacary na pospas jeho vlastní velitelské struktuře.
---------------------------
Další kolo uzavírám 19.6. a je povolena i vzájemná interakce, maximálně však dva příspěvky na kolo. Kromě vás a velitele tanků je v místnosti ještě několik dalších členů čety - výsadek samotný bude činit skupinu deseti lidí, tedy nějaká NPC.
Velitel týmu sice mlčel při možnosti dotazů, ale zastoupili jej jiní z jeho týmu, kteří si vyžádali upřesňující informace. Major Weerjens všem věnoval nepříliš povzbudivý pohled a zalistoval ve svém datapadu, který měl po ruce jako pomůcku při tomhle briefingu.
Stanice protiletecké obrany, která je vaším cílem byla konstruována pro posádku patnácti až dvaceti mužů, z logistických důvodů jsem tam měli pět mužů a samozřejmě plnou zbrojnici. Nemáme potvrzené informace, nicméně lze očekávat, že tam nepřítel umístil právě tolik lidí a že budou vyzbrojeni naším vybavením, takže nejspíš E-11 s dostatkem munice,
odpověděl nejprve na otázku Thanea, i když to spíše vypadalo jako směsice spekulací.
Jako na dalšího se otočil na Kiba.
Orbitální podpora nepřichází v úvahu - jedním z důvodů je obsazení našeho zařízení nazpět, to mi vlastně připomíná, že kritické zařízení byste neměli ničit, jen získat pod kontrolu, příkladem budiž právě protiletecké kanóny,
odpověděl negativně major a dál se Kibem nehodlal zajímat.
U pevnosti a dál, jakou mají k dispozici těžkou techniku?
přidal se s dotazem další z členů čety Bacara, velitel tanku Kim Renersson, vysoký blonďatý, modré oči a pečlivě upravená uniforma. Podle původních instrukců se měl ke zbytku i s tankem připojit později.
Lze předpokládat, že mají k dispozici vše těžké, co jsme měli na základnách, takže základna by mohla mí k dispozici dva turbolasery třídy I a na základě byla i četa tanků S-1, ale nepředpokládáme, že by byli je schopně pilotovat,
odpověděl major a Renersson si pro sebe utrousil tichou poznámku ve stylu "řekl idiot, co v tom životě neseděl". Na nic dalšího se ale neptal, protože neočekával nějaké další informace a místo toho se otočil k veliteli.
Poručíku Quayle, předpokládám, že tu pozici řádně prověříme, abychom získali nějaké spolehlivé informace a nevlítli tam jak banthy na porážku, skauty tu máme slušné,
poznamenal Kim úplně ignorují majora u stolku, jenž překvapením, že byl přerušen nedovedl nic dalšího říci.
To bude všechno, další informace předám poručíkovi, první skupina zahajuje útok za dvě hodiny, jakmile vystoupíme z hyperprostoru, pohov,
dodal nakonec major, něco si s trpkou poznámkou poznamenal a pak spěšně opustil místnost zanechávajíc tam zbytek čety Bacary na pospas jeho vlastní velitelské struktuře.
---------------------------
Další kolo uzavírám 19.6. a je povolena i vzájemná interakce, maximálně však dva příspěvky na kolo. Kromě vás a velitele tanků je v místnosti ještě několik dalších členů čety - výsadek samotný bude činit skupinu deseti lidí, tedy nějaká NPC.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
- East.Wood
- Mistr Jedi
- Příspěvky: 1622
- Registrován: 01.10.2009 15:13:20
- Bydliště: Ostrava
- Kontaktovat uživatele:
Re: StorMPM
Křižník Excavator, briefingová místnost (Ravel Quayle)
Major byl poměrně stručný, leč výstižný. Řekl jen to, co musel, aby každý z mužstva dostal svou odpověď na otázku, jíž vyřkl.
Nakonec odběhl ven z místnosti a mě bylo jasné, že jej budu muset spěšně následovat, protože mi předá detailní instrukce. I když jsem si byl jistý, že mám v jednotce dobré chlapy, kteří si dokáží poradit s jakoukoliv nenadálou situací, bylo dobré vědět o všem, co nás tam může potkat.
"No pánové, omluvte mě! Major zřejmě nemá rád otevřenou diskuzi. Půjdu zjistit, co se dá a pak vám všechno řeknu. Zatím si nastudujte jazyk domorodců, kdyby náhodou neovládali basic," pokusil jsem se zavtipkovat, přičemž jsem se zvedl, abych navšívil velitelovu kancelář. Ovšem bylo mi jasné, že by chlapi s chutí nakopali do prdele nejdříve majora a pak i mě...
Major byl poměrně stručný, leč výstižný. Řekl jen to, co musel, aby každý z mužstva dostal svou odpověď na otázku, jíž vyřkl.
Nakonec odběhl ven z místnosti a mě bylo jasné, že jej budu muset spěšně následovat, protože mi předá detailní instrukce. I když jsem si byl jistý, že mám v jednotce dobré chlapy, kteří si dokáží poradit s jakoukoliv nenadálou situací, bylo dobré vědět o všem, co nás tam může potkat.
"No pánové, omluvte mě! Major zřejmě nemá rád otevřenou diskuzi. Půjdu zjistit, co se dá a pak vám všechno řeknu. Zatím si nastudujte jazyk domorodců, kdyby náhodou neovládali basic," pokusil jsem se zavtipkovat, přičemž jsem se zvedl, abych navšívil velitelovu kancelář. Ovšem bylo mi jasné, že by chlapi s chutí nakopali do prdele nejdříve majora a pak i mě...
"V hloubi duše jsem rebel. Kdykoli mi někdo řekne, že trend je takový a takový, hned se vydávám opačným směrem."
Clint Eastwood
Clint Eastwood
- Marinho
- Mistr Moderátor
- Příspěvky: 413
- Registrován: 16.2.2012 21:17:57
- Bydliště: Elpizies
- Kontaktovat uživatele:
Re: StorMPM
Křižník Excavator, briefingová místnost (Gyzbon "Kib" Kibitrom)
Se zájmem jsem poslouchal odpovědi majora na dotazy. Odpověděl na vše, ale zdaleka se nedalo říci, že by mne jeho odpovědi uspokojily. Byly to víceméně jen dohady a předpoklady, jak počet členů posádky základny, její výbavy či schopnostech. Můj názor je, že tam bude méně vojáků, když nemají podporu obyvatel, potřebují demonstrovat sílu ve městech, ne na zapadlých základnách. To platí i o vybavení, dá se předpokládat, že část odvezli do měst a nechali si jen část munice pro sebe. A co se týče ovládání techniky, stačí jeden průměrně inteligentní řidič a minimálně vystřelit z děla nebude velkým problémem. Nějaké taktické manévry čekat nemůžeme, ale výstřel je to, co nám pocuchá střeva v první řadě. Po briefingu, jehož ukončení oznámil spíše Kim než major náš velitel překvapivě zmizel bez jakýchkoliv instrukcí. Trochu jsem znervózněl, když jsem ucítil pohledy některých na mých zádech.
Takže ...
Odkašlal jsem si na znamení, že se něco chystám říct.
Základní informace máme. A své pozice v týmu také. Začneme se tedy připravovat, zajistěte si dostatek munice, zbraně, zásoby vody a jídla jen minimum, doplnit je může naše kavalérie v druhé vlně. Bude důležité zachovat co nejvyšší mobilitu, pečlivě zvažte každý kilogram. Za hodinu se setkáme v hangáru, kde dojde k případnému upřesnění požadavků a potřebné výbavy. Na učení jazyků se vyserte, máme je rozstřílet na sračky. Křížové palbě a výbuchům granátů budou jistě rozumět. Rozchod.
Uzavřel jsem s úsměvem. Rozhodnutí o speciálním vybavení nechám na veliteli, už tak by to mohl brát jako útok na svoji pozici velícího důstojníka, ale chlapi se potřebují nějak zabavit, už tady dřepěli na prdeli dost dlouho. Vzal jsem si na starosti radiopřijímač, takže krom zásob, munice a E11tky jsem zatím nechtěl balit nic. A také chci počkat v místnosti na velitele, vyslechnout si další informace a podle toho případně doplnit rozkazy.
Se zájmem jsem poslouchal odpovědi majora na dotazy. Odpověděl na vše, ale zdaleka se nedalo říci, že by mne jeho odpovědi uspokojily. Byly to víceméně jen dohady a předpoklady, jak počet členů posádky základny, její výbavy či schopnostech. Můj názor je, že tam bude méně vojáků, když nemají podporu obyvatel, potřebují demonstrovat sílu ve městech, ne na zapadlých základnách. To platí i o vybavení, dá se předpokládat, že část odvezli do měst a nechali si jen část munice pro sebe. A co se týče ovládání techniky, stačí jeden průměrně inteligentní řidič a minimálně vystřelit z děla nebude velkým problémem. Nějaké taktické manévry čekat nemůžeme, ale výstřel je to, co nám pocuchá střeva v první řadě. Po briefingu, jehož ukončení oznámil spíše Kim než major náš velitel překvapivě zmizel bez jakýchkoliv instrukcí. Trochu jsem znervózněl, když jsem ucítil pohledy některých na mých zádech.
Takže ...
Odkašlal jsem si na znamení, že se něco chystám říct.
Základní informace máme. A své pozice v týmu také. Začneme se tedy připravovat, zajistěte si dostatek munice, zbraně, zásoby vody a jídla jen minimum, doplnit je může naše kavalérie v druhé vlně. Bude důležité zachovat co nejvyšší mobilitu, pečlivě zvažte každý kilogram. Za hodinu se setkáme v hangáru, kde dojde k případnému upřesnění požadavků a potřebné výbavy. Na učení jazyků se vyserte, máme je rozstřílet na sračky. Křížové palbě a výbuchům granátů budou jistě rozumět. Rozchod.
Uzavřel jsem s úsměvem. Rozhodnutí o speciálním vybavení nechám na veliteli, už tak by to mohl brát jako útok na svoji pozici velícího důstojníka, ale chlapi se potřebují nějak zabavit, už tady dřepěli na prdeli dost dlouho. Vzal jsem si na starosti radiopřijímač, takže krom zásob, munice a E11tky jsem zatím nechtěl balit nic. A také chci počkat v místnosti na velitele, vyslechnout si další informace a podle toho případně doplnit rozkazy.
"Admini nejsou banda emocionálně nestabilních hňupů."
- MrTukan
jako moderátor i hráč odpovídám ve všední dny mezi 8:00 a 16:00 až na ojedinělé výjimky
- MrTukan
jako moderátor i hráč odpovídám ve všední dny mezi 8:00 a 16:00 až na ojedinělé výjimky
Re: StorMPM
Křižník Excavator, briefingová místnost (Xavier "Blb" Gord)
Chvíli jsem přemýšlel, zda jsem poručíkovi špatně rozuměl, či si z nás dělá srandu, nebo je to totální guma.
Hele, to už mam halucinace, nebo nám řek aby sme strávili dvě hodiny před výsadkem, kdy nemáme brát zajatce ani nic podobnýho, studiem jazyků?
Otočil jsem se potichu na vedle sedícího vojáka.
Co vim tak E-11 nemá problémy s jazykovou bariérou.
Nicméně bylo zajímavé jak zástupce velitele okamžitě zrušil velitelův rozkaz. Začal jsem přemýšlet zda jsem neměl v 8. armádě zůstat.
Super, šarže se budou hádat mezi sebou a vzájemně si anulovávat rozkazy.
Nemohl jsem však polemizovat s tím, že Kibitromovi rozkazy dávali již o dost větší smysl.
Chvíli jsem přemýšlel, zda jsem poručíkovi špatně rozuměl, či si z nás dělá srandu, nebo je to totální guma.
Hele, to už mam halucinace, nebo nám řek aby sme strávili dvě hodiny před výsadkem, kdy nemáme brát zajatce ani nic podobnýho, studiem jazyků?
Otočil jsem se potichu na vedle sedícího vojáka.
Co vim tak E-11 nemá problémy s jazykovou bariérou.
Nicméně bylo zajímavé jak zástupce velitele okamžitě zrušil velitelův rozkaz. Začal jsem přemýšlet zda jsem neměl v 8. armádě zůstat.
Super, šarže se budou hádat mezi sebou a vzájemně si anulovávat rozkazy.
Nemohl jsem však polemizovat s tím, že Kibitromovi rozkazy dávali již o dost větší smysl.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Re: StorMPM
Křižník Excavator, briefingová místnost: (Thane)
Bedlivě jsem poslouchal majora a jeho velmi nekonkrétní objasnění situace. Ale i přibližný počet byl lepší, než kdyby vůbec netušil. Skupina okolo dvaceti nepřátel by nemusela být až zase takový problém. To jsem si zamozřejmě myslel, než dorazilo další info. Pokud měli k dispozici turbolasery a tanky, které nebylo ani trochu těžké rozhýbat i s minimální průpravou, budeme si muset dávat sakra bacha.
Dál už jsem pouze poslouchal dotazy a zapamatovával si prvotní informace. Ve skutečnosti bude nakonec všechno jinak. Naneštěstí jsem musel pracovat v týmu, takže nešlo cíl chvíli sledovat a naplánovat bezchybný útok, ale na druhou stranu jsme měli velice schopné scouty, takže skutečné informace dostaneme včas.
Haha, blbec. zareagoval jsem na velmi chabý pokus o vtip malou grimasou a dál jsem si našeho velícího nevšímal. A Kib to taky dvakrát nevylepšil, ale aspoň se přehnaně nesnažil a dokonce vydal i nějaké rozkazy. Nicméně vcelku zbytečné. Základní výbavu jsem měl vždycky připravenou a po posledních střelbám i vyčištěné zbraně. Ohled na váhu jsem bral vždy, neb jsem sebou tahal dvě zbraně. Takže jsem měl hodiny, kteou nejspíš budu trávit se zbytkem jednotky.
Bedlivě jsem poslouchal majora a jeho velmi nekonkrétní objasnění situace. Ale i přibližný počet byl lepší, než kdyby vůbec netušil. Skupina okolo dvaceti nepřátel by nemusela být až zase takový problém. To jsem si zamozřejmě myslel, než dorazilo další info. Pokud měli k dispozici turbolasery a tanky, které nebylo ani trochu těžké rozhýbat i s minimální průpravou, budeme si muset dávat sakra bacha.
Dál už jsem pouze poslouchal dotazy a zapamatovával si prvotní informace. Ve skutečnosti bude nakonec všechno jinak. Naneštěstí jsem musel pracovat v týmu, takže nešlo cíl chvíli sledovat a naplánovat bezchybný útok, ale na druhou stranu jsme měli velice schopné scouty, takže skutečné informace dostaneme včas.
Haha, blbec. zareagoval jsem na velmi chabý pokus o vtip malou grimasou a dál jsem si našeho velícího nevšímal. A Kib to taky dvakrát nevylepšil, ale aspoň se přehnaně nesnažil a dokonce vydal i nějaké rozkazy. Nicméně vcelku zbytečné. Základní výbavu jsem měl vždycky připravenou a po posledních střelbám i vyčištěné zbraně. Ohled na váhu jsem bral vždy, neb jsem sebou tahal dvě zbraně. Takže jsem měl hodiny, kteou nejspíš budu trávit se zbytkem jednotky.
“There’s no blade as keen as surprise.”
- Dash Spience
- Seržant
- Příspěvky: 985
- Registrován: 09.9.2007 09:11:25
- Bydliště: Nar Shaddaa
- Kontaktovat uživatele:
Re: StorMPM
Křižník Excavator, briefingová místnost (Destro)
Poslouchám majora a jeho odpovědi a nutím se neprotáčet oči. Tolik keců jsem už dlouho neslyšel a musím dát za pravdu veliteli tanků. Nemůžeme předpokládat, že je neumí řídit. Při každým takovým předpokladu umírá opravdu hodně lidí a pokud mám jít v první vlně dá se předpokládat, že bych byl mrtvý i já.
Pokusím se nic nezničit, pokud to nebude ničit mě.
Jen tak si suše zkonstatuji v hlavě pro sebe. Pokud tam Ti pitomci mají celou zbrojnici, tak doufám, že tam někde neležel jeden nebo dva E-weby nebo něco podobnýho. Když potom major odejde a promluví poručík, tak už těma očima zakroutit musím. Potom aspoň z Kiba vypadne něco rozumnýho, ale i tam se zaseknu. Opět počítá se scénářem, že všechno půjde tak jak má.
Doprdele, kdy šlo všechno tak jak mělo?
Z mojí vlastní otázky mě vyrušil Blb.
No dneska to bude zajímavý podnik. Ve velitelské vládne trošku chaos a my to odserem jako vždycky.
Poslouchám majora a jeho odpovědi a nutím se neprotáčet oči. Tolik keců jsem už dlouho neslyšel a musím dát za pravdu veliteli tanků. Nemůžeme předpokládat, že je neumí řídit. Při každým takovým předpokladu umírá opravdu hodně lidí a pokud mám jít v první vlně dá se předpokládat, že bych byl mrtvý i já.
Pokusím se nic nezničit, pokud to nebude ničit mě.
Jen tak si suše zkonstatuji v hlavě pro sebe. Pokud tam Ti pitomci mají celou zbrojnici, tak doufám, že tam někde neležel jeden nebo dva E-weby nebo něco podobnýho. Když potom major odejde a promluví poručík, tak už těma očima zakroutit musím. Potom aspoň z Kiba vypadne něco rozumnýho, ale i tam se zaseknu. Opět počítá se scénářem, že všechno půjde tak jak má.
Doprdele, kdy šlo všechno tak jak mělo?
Z mojí vlastní otázky mě vyrušil Blb.
No dneska to bude zajímavý podnik. Ve velitelské vládne trošku chaos a my to odserem jako vždycky.
,,Nepřítel mého nepřítele je stále ještě i můj nepřítel."
Alpha-63 Dash
Alpha-63 Dash
- Merthor
- Rytíř Jedi
- Příspěvky: 668
- Registrován: 28.3.2013 18:07:44
- Bydliště: Jedno malé moravské město
Re: StorMPM
Křižník Excavator, briefingová místnost (Ognif "Brainy" Swirlson)
Vyšší důstojníci a profesoři vážně mají ještě cosi společného. Zvláštní cit pro demonstrování i pošlapání své přirozené autority.
Obojí mají sklony tvrdit, že není v žádném případě možné připustit nedostatky vlastní odpovědi. Někdy je to pravda, jindy ne.
Například, kdyby náš major uměl přiznat, vysvětlit z jakého důvodu nemůžeme získat některé přesné informace, proč z velitelství dostal jen pár omezení, kdyby nemlžil a nepodceňoval, jeho odpovědi by zdaleka nepůsobily až tak komicky nejistě.
Nebudil by dojem šaška, co si na šarži spíš hraje. Většina ostatních by pak v racionálním smyslu nepůsobila o tolik střízlivější.
Na jedinou docela relevantní informací vypadal dostatek zbraní a techniky zanechaný našimi lidmi na pospas domorodcům.
Co bylo ztraceno, muselo být známo na zásobník přesně. Otázkou bylo, nakolik přesně ten údaj prošel skrze síto hierarchie.
Weerjens mohl rovnou zapřít jejich schopnost stisknout spoušť. Tak jako tak každý kousek kvalitní výzbroje mluvil proti nám.
S jakou podporou máme počítat, vyplývalo již z majorových předchozích slov. Ta podpora se jmenovala, co si která četa neodnese, nezajistí svépomocí, to v boji nemá. I kdyby major žádal o další techniku, nechtěl bych na jeho místě, při jednání s Imperiálním Centrem, být za nic v Galaxii. Zbytek byla omáčka ze žvanění ve stylu těch, kdo se honosí více kódovými válečky.
Spolu s reakcemi Destra, Kima a způsobem odchodu obou důstojníků, vyvolaly další nutkání k intenzivního cukání v koutcích.
Poručík se podruhé pokusil uvolnit atmosféru, v níž se málokomu chtělo o akci utrousit víc, než strohou suchou připomínku.
Jenže ani podruhé se nesetkal s úspěchem. Chápal jsem, že jde o vtip, že to poručík myslí dobře, byl to ovšem v daných podmínkách jaksi křečovitě nepřirozený druh humoru. Diametrálně odlišný od kapky sarkasmu, jako "I když neberu v úvahu možnost stejného E-11kového dialektu, za hodinu se naučíte možná tak Hello, Goodbye." která z vás vypadne automaticky.
Jinak jsem proti žádnému studiu, pokud pomáhalo a neodporovalo praxi, coby zajímavé kratochvíli, vůbec nic neměl.
Quayleho braly nervy. Dával to najevo víc, než kdo jiný z jeho mužů, jakkoliv někteří šli do první akce, podobně jako on.
Kibitrom svými pokyny předvedl aspoň chladnou rozvahu. Pokyn něco dělat byl ochranou, před postupným rozkladem z hora.
Ve vymezeném čase, jsem se hodlal zařídit podle instrukcí. Téměř všechno jsem měl pohromadě. Přesto jeden nikdy neví.
Jakákoliv chyba může mít fatální následky. Proto je před první ostrou akcí dobré svou výzbroj a vyzbroj rychle zkontrolovat.
Mimo to jsem si chtěl sehnat nějakou alternativní techniku. Cokoliv bych snadno unesl a z části nám vynahradilo chybějící podporu. Plus jsem se chtěl poohlédnout po další čepelii, tj. vhodném pomocníkovi, při prodírání se hustě porostlým terénem.
Hodina je dost dlouhá doba na to, abyste nemuseli hekticky pobíhat a dodržovat standardy mimořádných stavů pohotovosti. Většina problémů typu změna standardu kompletního vyzbrojení z 10 výcvikových na 6 minut operačních jde naštěstí stranou.
Vyšší důstojníci a profesoři vážně mají ještě cosi společného. Zvláštní cit pro demonstrování i pošlapání své přirozené autority.
Obojí mají sklony tvrdit, že není v žádném případě možné připustit nedostatky vlastní odpovědi. Někdy je to pravda, jindy ne.
Například, kdyby náš major uměl přiznat, vysvětlit z jakého důvodu nemůžeme získat některé přesné informace, proč z velitelství dostal jen pár omezení, kdyby nemlžil a nepodceňoval, jeho odpovědi by zdaleka nepůsobily až tak komicky nejistě.
Nebudil by dojem šaška, co si na šarži spíš hraje. Většina ostatních by pak v racionálním smyslu nepůsobila o tolik střízlivější.
Na jedinou docela relevantní informací vypadal dostatek zbraní a techniky zanechaný našimi lidmi na pospas domorodcům.
Co bylo ztraceno, muselo být známo na zásobník přesně. Otázkou bylo, nakolik přesně ten údaj prošel skrze síto hierarchie.
Weerjens mohl rovnou zapřít jejich schopnost stisknout spoušť. Tak jako tak každý kousek kvalitní výzbroje mluvil proti nám.
S jakou podporou máme počítat, vyplývalo již z majorových předchozích slov. Ta podpora se jmenovala, co si která četa neodnese, nezajistí svépomocí, to v boji nemá. I kdyby major žádal o další techniku, nechtěl bych na jeho místě, při jednání s Imperiálním Centrem, být za nic v Galaxii. Zbytek byla omáčka ze žvanění ve stylu těch, kdo se honosí více kódovými válečky.
Spolu s reakcemi Destra, Kima a způsobem odchodu obou důstojníků, vyvolaly další nutkání k intenzivního cukání v koutcích.
Poručík se podruhé pokusil uvolnit atmosféru, v níž se málokomu chtělo o akci utrousit víc, než strohou suchou připomínku.
Jenže ani podruhé se nesetkal s úspěchem. Chápal jsem, že jde o vtip, že to poručík myslí dobře, byl to ovšem v daných podmínkách jaksi křečovitě nepřirozený druh humoru. Diametrálně odlišný od kapky sarkasmu, jako "I když neberu v úvahu možnost stejného E-11kového dialektu, za hodinu se naučíte možná tak Hello, Goodbye." která z vás vypadne automaticky.
Jinak jsem proti žádnému studiu, pokud pomáhalo a neodporovalo praxi, coby zajímavé kratochvíli, vůbec nic neměl.
Quayleho braly nervy. Dával to najevo víc, než kdo jiný z jeho mužů, jakkoliv někteří šli do první akce, podobně jako on.
Kibitrom svými pokyny předvedl aspoň chladnou rozvahu. Pokyn něco dělat byl ochranou, před postupným rozkladem z hora.
Ve vymezeném čase, jsem se hodlal zařídit podle instrukcí. Téměř všechno jsem měl pohromadě. Přesto jeden nikdy neví.
Jakákoliv chyba může mít fatální následky. Proto je před první ostrou akcí dobré svou výzbroj a vyzbroj rychle zkontrolovat.
Mimo to jsem si chtěl sehnat nějakou alternativní techniku. Cokoliv bych snadno unesl a z části nám vynahradilo chybějící podporu. Plus jsem se chtěl poohlédnout po další čepelii, tj. vhodném pomocníkovi, při prodírání se hustě porostlým terénem.
Hodina je dost dlouhá doba na to, abyste nemuseli hekticky pobíhat a dodržovat standardy mimořádných stavů pohotovosti. Většina problémů typu změna standardu kompletního vyzbrojení z 10 výcvikových na 6 minut operačních jde naštěstí stranou.
Válku vedou národy, ale jsou to lidské bytosti, které musí platit.
A těm z nás kdo přežili, zůstala v pamětech hanba, bída a krveprolití.
- epilog Trojské Heleny -
A těm z nás kdo přežili, zůstala v pamětech hanba, bída a krveprolití.
- epilog Trojské Heleny -